ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/17786/25 Суддя (судді) першої інстанції: Пироженко С.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Карпушової О.В., Ключковича В.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R 164099 від 04.11.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 2101 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу 18 666 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2026 року постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R164099 від 04.11.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 2101 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу 18 666 грн скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.
Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року заяву задоволено частково.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн.
Вирішуючи спірне питання та доходячи висновку про наявність підстав для часткової компенсації заявлених витрат позивача на правову допомогу, суд першої інстанції з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, вважав, що зазначена вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 6 000 грн є завищеними, та неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року, прийняти нове рішення суду, яким постановити нове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що додаткове рішення суду є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, також в порушення чинного законодавства не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази, а тому наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи.
Апелянт зазначає, що судом не наведено жодних критерії неспівмірності витрат на правову допомогу зі складністю справи, крім загальної фрази. Жодних доказів, критеріїв, обґрунтувань неспівмірності відповідачем не надано, а суд обмежився загальною фразою про неспівмірність.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2026 та від 07.04.2026 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, у зв`язку із чим, судом апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду копії наступних документів: 
- договір №КА15/29 про надання правничої допомоги від 26.11.2025;
- ордер на надання правничої допомоги серії АА №1662131;
- акт приймання виконаної роботи (наданих послуг) від 25.02.2026;
- додаткову угоду №1 від 26.11.2025 до договору про надання правової допомоги №КА15/29 від 26.11.2025;
- платіжну інструкцію №ЕС8Е-ВКХ1-Н97С-22Х2 від 25.02.2026;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2112 від 16.12.2004.
Згідно п.1 додаткової угоди №1 сторони за цією додатковою угодою домовились, що адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги зобов`язується надати клієнту наступні послуги з розрахунку оплати гонорару за почасовою ставкою - 3000,00 грн:
- написання та оформлення позовної заяви у Соснівський районний суд м. Черкаси щодо оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R1644099 від 04.11.2025. Клопотання по справі. Додаткові пояснення. Адвокатський запит про надання оскаржуваної постанови. Зазначено, що витрачений час становить 2 години.
Відповідно до п.2 цієї додаткової угоди №1 сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить 6000,00 грн.
Згідно акту приймання виконаної роботи (наданих послуг) від 25.02.2026: адвокат надав клієнту за договором від 26.11.2025 №КА15/29 та додатковою угодою №1 від 26.11.2025 правничу допомогу - консультацію, оформлення та надсилання адвокатського запиту до відповідача, написання та оформлення позовної заяви до суду, клопотання та додаткові пояснення.
Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За результатами вивчення зазначених документів, колегія суддів зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі направлена на адресу відповідача представником позивача, що підтверджується квитанцією №6095186 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.13 Додатку №5 справи).
Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.
Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 813/1966/18.
Разом з тим, доказів неспівмірності таких витрат відповідачем до суду першої інстанції подано не було, як і не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату послуг правничої допомоги адвоката.
Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 вказав, що в будь-якому випадку, суд зобов`язаний перевірити докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, з огляду на положення частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Разом з тим, з огляду на правову позицію Верховного Суду (постанова від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22) це не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає зазначити таке.
Справа №712/17786/25 розглядалася судом першої в порядку письмового провадження, не потребувала участі представника позивача в судовому засіданні.
Апеляційний суд зазначає, що такі адвокатські послуги як: підготовка та подання будь-яких документів правового характеру, зокрема позовної заяви, а також інших документів (заяв, клопотань, адвокатських запитів) необхідних для захисту інтересів замовника охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті представництво позивача у суді.
Колегія суддів зазначає, що обсяг позовної заяви складає 9 сторінок тексту, позов містить виклад фактичних обставин справи, посилання на норми КУпАП.
Представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів на 2 сторінках тексту. Подано заяву про закриття провадження у справі на 2 сторінка тексту, а також додаткові пояснення на 2 сторінках тексту.
Виходячи із того, що вказані клопотання є незначні за обсягом, а тому їх складення не потребувало витрат великої кількості часу та зусиль адвоката.
Також подані додаткові пояснення фактично відтворють позицію позивача, викладену у позовній заяві, що не потребувало глибокого вивчення правової бази, а також не вимагало від представника позивача, який є фахівцем в галузі права, значних зусиль під час підготовки до розгляду справи в суді першої інстанції. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що з огляду на предмет спору, враховуючи те, що позовну заяву задоволено повністю, представник позивача не приймав участі у судовому засіданні в суді першої інстанції, колегія суддів проаналізувавши надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, приходить до висновку необхідності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3000,00 грн.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що стягнутий судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою 1000,00 грн є непропорційно зменшеним, оскільки не відповідає складності справи та обсягу опрацьованих адвокатом документів, та витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт, а відтак підлягає збільшенню.
Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).
З огляду на те, що суд першої інстанції задовольняючи вимогу представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, неправильно визначив їх розмір, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року слід змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: «Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) 00 грн.
В іншій частині додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року у справі №712/17786/25 - залишити без змін.
Керуючись статтями 134, 139, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: 
«Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) 00 грн».
В іншій частині додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року у справі №712/17786/25 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді О.В.Карпушова

В.Ю.Ключкович