Справа № 453/1579/20
№ провадження 1-кп/453/4/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого – судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
потерпілого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжньої, із середньою освітою, не працюючої, раніше судимої, востаннє вироком Сколівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, депутатом не являється,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи 19 травня 2020 року засуджена Сколівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 2 роки, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 18 січня 2022 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті №2 готелю «Вівчарик», що за адресою: вул. Д. Галицького, 43, м. Сколе, Стрийського району Львівської області, куди потрапила спільно з потерпілим, побачила на кріслі натільну сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 7000 гривень, та у цей час в неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів.
В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_7 заснула, а потерпілий ОСОБА_6 перебував у ванній кімнаті готельного номеру, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, вийняла із натільної сумки потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7000 гривень, номіналами 500 та 200 гривень, які поставила собі у ліву кишеню куртки, після чого вийшла з готелю, а в подальшому викраденим розпорядилася на власний розсуд.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7000 грн. 
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала та дала пояснення про те, що дійсно вона, будучи раніше судимою, 18 січня 2022 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у кімнаті №2 готелю «Вівчарик», що за адресою: вул. Д. Галицького, 43, м. Сколе, Стрийського району Львівської області, побачила на кріслі натільну сумку, в якій знаходились грошові кошти ОСОБА_9 , та переконавшись, що її ніхто не бачить, вийняла із сумки гроші в сумі 7000 гривень, які поставила собі у кишеню куртки, після чого вийшла з готелю, а в подальшому викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що у січні 2022 року повернувся із заробітків, працював у Польщі. Поміняв злоті. Вирішив піти з свою дружиною ОСОБА_7 відпочити у готелі «Вівчарик». По дорозі зайшли у магазин, де він придбав продукти харчування та спиртне. По дорозі у готель зустріли подругу дружини – ОСОБА_10 , яку також запросили у готельний номер. Кошти в сумі 7000 гривень знаходилися у натільній сумочці яку він поклав на крісло. На цьому ж кріслі сиділа ОСОБА_11 . Більше у готельний номер ніхто не заходив. Згодом ОСОБА_11 пішла. Після того, як ОСОБА_11 пішла з номеру, він виявив відсутність коштів у сумі 7000 гривень. Після цього він зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що в нього викрали кошти в сумі 7000 гривень. ОСОБА_12 призналась, що викрала грошові кошти, в подальшому через 3 дні повернула йому всю суму викрадених грошей. На даний час претензій до обвинуваченої він не має, оскільки кошти йому повернуто.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, її вина стверджується наступними доказами.
Показами свідка ОСОБА_7 , яка повідомила про те, що у січні 2022 року її чоловік ОСОБА_6 повернувся із заробітків, працював у Польщі. Він поміняв злоті. Вони разом вирішили відпочити у готелі «Вівчарик». По дорозі зайшли у магазин, де чоловік придбав продукти харчування. Після цього вони зустріли ОСОБА_10 , яка також пішла з ними у готельний номер. Кошти в сумі 7000 гривень знаходилися у натільній сумочці чоловіка яку він поклав на крісло. Коли ОСОБА_4 пішла з номеру то чоловік виявив відсутність коштів та повідомив поліцію. Зі слів чоловіка знає що ОСОБА_4 кошти, які викрала у чоловіка, згодом повернула.
Оглянутим та дослідженим під час судового розгляду витягом про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_13 та дослідженим під час судового розгляду протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 18 січня 2022 року.
Оглянутим та дослідженим під час судового розгляду Рапортом на ім`я начальника ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 18 січня 2022 року, зареєстрованому в ЄО № 288 від 18 січня 2022 року, згідно якого вбачається телефонне повідомлення від ОСОБА_6 про те, що у нього в м. Сколе, в готелі «Вівчарик», викрали 7000 гривень.
Оглянутим та дослідженим під час судового розгляду протоколом огляду місця події та фототаблиці до нього від 18 січня 2022 року з фототаблицею до нього.
Оглянутою та дослідженою під час судового розгляду заявою ОСОБА_4 про долучення до матеріалів кримінального провадження грошових коштів в сумі 260 гривень, які вона викрала у ОСОБА_6 18 січня 2022 року.
Оглянутою та дослідженою під час судового розгляду постановою про визнання речового доказу - коштів у сумі 2650 гривень від 19 січня 2022 року.
Оглянутим та дослідженим під час судового розгляду витягом про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Оглянутим та дослідженим під час судового розгляду протоколом проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2022 року, згідно якого ОСОБА_4 вказала, де і при яких обставинах вчинила кримінальне правопорушення.
Суд, відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, вважає дані докази належними та допустимими.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у повторному таємному викраденні чужого майна - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона, повторно, таємно викрала кошти ОСОБА_6 .
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає. 
Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає її щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше судимої, судимість не відбута, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачена ніде не працює та повністю відшкодувала заподіяну шкоду.
З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Крім того, судом встановлено, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з іспитовим строком на два роки та застосуванням ст. 76 КК України і остання покарання не відбула. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_4 призначене судом покарання не відбула та під час іспитового строку скоїла новий злочин. 
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З огляду на вказане, суд вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_4 покарання слід частково приєднати до невідбутого покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року.
Вирішено питання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, –

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України призначене ОСОБА_4 покарання частково приєднати до невідбутого покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. 
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 2650(дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень залишити у користуванні ОСОБА_6 .
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_14