Справа № 136/2228/25
провадження № 3/136/761/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності, 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
01.11.2025 о 14 год. 00 хв. в с. Нападівка, по вул. Калініна, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 керував трактором марки XINGTAI T244THL, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського 795940, 798397, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
10.03.2026 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 у яких зазначено, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500323 від 01.11.2025 є незаконними та необґрунтованими, вказав, що із зазначеними обставинами, викладеними в протоколі він не згоден, оскільки дійсно 01.11.2025 року 14:00 год. в с. Нападівка по вул. Калініна, він, ОСОБА_1 керував трактором XINGTAI T244THL, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить його братові, де безпідставно був зупинений працівниками поліції, які без будь-яких пояснень причин його зупинки почали вимагати від нього посвідчення водія чи паспорт, також документи на трактор, на пояснення, що ОСОБА_1 переганяє трактор, який належить його брату до нього додому на сусідню вулицю, в присутності ОСОБА_1 на місці зупинки трактора відносно нього працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126 ч. 2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Жодних інших протоколів за присутності ОСОБА_1 працівниками поліції не складалось, жодних пояснень чи відмови у їх наданні останній не надавав. Після чого, на вимогу працівника поліції, ОСОБА_1 був відсторонений від керування трактором, після чого вони поїхали. Про складення відносно себе вищевказаного протоколу ОСОБА_1 дізнався після надходження йому повістки про розгляд адміністративної справи в суді. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що як у протоколі про адміністративне правопорушення так і на відеозаписі з нагрудного реєстратора працівника поліції взагалі не зазначено причин зупинки для проведення огляду та відсутні докази, які б підтверджували правомірність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.
Також, як вбачається з відеозаписів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вони не місять фіксації ані зупинки трактора працівниками поліції, ані пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ані відмови від проходження огляду, в тому числі на вказаних відеозаписах взагалі відсутня фіксація протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500323 від 01.11.2025 року.
Окрім того, ОСОБА_1 зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (фото, відеозйомка), які б свідчили про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказані відеозаписи, що додані до протоколу, мають фрагментарний характер та не відображають взагалі обставин справи, зокрема слід звернути увагу на те, що відеозапис (відповідно до зазначеного у протоколі технічного засобу) поділений на 4 відеозаписи, які мають перерви, тобто не відображають повністю хід складання адміністративного протоколу, відеозаписи є нечіткими, часом із відсутністю зображення взагалі. Також бодікамера включена у одного поліцейського, у той час як бесіду з ОСОБА_1 проводить інший поліцейський, тому відеозапис містить частини де не чутно та не видно розмови повністю, також не зрозуміло хто з поліцейських виявив правопорушення. На всіх відеозаписах практично відсутній звук, який би підтвердив обставини наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмову від такої пропозиції, вказаний відеозапис їх не містить взагалі. Доданий до протоколу відеозапис є не безперервним та постійно переривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. До того ж матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу, яке на місці зупинки транспортного засобу не складалося та ОСОБА_1 не вручалося. Обставин складання направлення на відеозаписі не зафіксовано, що свідчить про його відсутність на час складання протоколу.
За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.
24.03.2026 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, врахувавши подані ним письмові пояснення по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Зважаючи на викладені обставини, суд здійснює розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, на підставі зібраних у справі доказів та поданих письмових пояснень.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Згідно із ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до положень частин другої - четвертої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В ході розгляду справи судом вивчено та досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500323 від 01.11.2025, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище; 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.11.2025;
- відеозаписи на USB-флеш-накопичувачі, з нагрудної камери працівника поліції. Так, на відеозаписі "Кравчук4" зафіксовано факт того, як ОСОБА_1 підтверджує факт керування ним трактором, повідомляє працівника поліції, що алкоголь не вживав, погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але під час руху до службового автомобіля працівника поліції для проходження такого огляду підтверджує факт вживання алкоголю. В подальшому на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовлявся.
Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в підтвердження чому є належні та допустимі докази, які узгоджуються між собою та які були безпосередньо досліджені судом.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, ОСОБА_1 із заявами про неправильність дій чи порушення своїх прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Посилання ж ОСОБА_1 у письмових поясненнях на незаконну зупинку транспортного засобу працівниками поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
При цьому суд також звертає увагу на існування усталеної судової практики у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Тернопільського апеляційного суду від 11.07.2025 у справі № 595/804/25 посилання на недопустимість доказів з підстав, на думку апелянта, неправомірної зупинки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
Згідно з постановою Одеського апеляційного суду від 27.08.2025 у справі № 505/1412/25 довід скарги щодо не повідомлення про причини зупинки транспортного засобу є необґрунтованим, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.
У постанові Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2024 року в справі № 680/495/24 зазначено, що стосовно доводів сторони захисту про перевищення працівником поліції своїх службових обов`язків, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, то апеляційний суд з таким твердженням погодитися не може. Так, Хмельницький апеляційний суд неодноразово зазначав, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин (зокрема, постанови у справах № 688/1959/20, № 686/8878/20, № 672/1223/23, № 686/28677/23). 
При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.cт. 23-24, 27, 30, 33, 130 ч. 1, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору. 
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ