ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/7070/25 Головуючий в 1 інст. Ходько В.М.
Провадження №33/807/458/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Михайлова Д.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Михайлова Д.О. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 23 липня 2025 року о 13 годині 05 хвилин, в м. Запоріжжі, по Оріхівському шосе, біля буд.14А, керував автомобілем Mercedes-Benz 313 CDI Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком лікаря №5423 від 23.07.2025 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Михайлов Д.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
13 лютого 2026 року до Запорізького апеляційного суду надійшла уточнююча апеляційна скарга від адвоката Михайлова Д.О., в якій він зазначив про невідповідність адміністративних матеріалів та фабули обвинувачення фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, між тим останній погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак з фізіологічних причин не зміг надати біоматеріал для дослідження у виді сечі. Проте, лікарем в порушення вимог п. 12 Інструкції №1413/27858 від 11 листопада 2015 року не запропоновано ОСОБА_1 надати кров для дослідження, фактично було штучно створено умови працівникам поліції для складання протоколу за відмову від огляду.
Зауважує, що в закладі охорони здоров`я був проведений огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу для визначення вмісту алкоголю в організмі, хоча поліцейськими були виявлені ознаки лише наркотичного сп`яніння, а не алкогольного. Медичний висновок підтверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, оскільки містить дату та точний час огляду 23 липня 2025 року о 14 год. 05 хв., що в свою чергу свідчить про безпідставність звинувачення ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 ПДР України.
Вказує, що в своєму листі директор КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР №1420-н від 17 вересня 2025 року посилається на п. 1.1 «Відбір зразків матеріалу» розділу методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пересування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, між тим в даному листі не зазначено дату прийняття даного документу, органу, який його прийняв та затвердив, відсутня інформація про чинність на день проведення огляду. На даний документ немає жодного посилання в мережі Інтернет, що позбавляє сторону захисту перевірити правомірність дій лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 .
Наголошує, що основним регулюючим документом, який детально встановлює порядок огляду та направлення на лабораторні дослідження (включно з відбором зразків для виявлення наркотичних засобів) є Інструкція №1452/735 від 09.11.2025 року зі змінами, якою передбачено, що для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Акцентує увагу, що під час розгляду справи стороною захисту було заявлено клопотання про визнання висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним. Однак, суд першої інстанції належним чином не надав оцінки обставинам, вказаним стороною захисту в клопотанні.
Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.
Просить постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати. Ухвалити нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника – адвоката Михайлова Д.О., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Михайлов Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Стверджував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак не зміг надати сечу для його проведення через фізіологічні причини. Разом із цим, лікарем не було запропонованого ОСОБА_1 надати біологічний матеріал у виді крові. Додав, що Інструкція, на яку посилається лікар в своєму листі, не знайшла свого відображення в Інтернет ресурсах.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Михайлова Д.О., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 400377 від 23 липня 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 липня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі (а.с.5);
- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5423 від 23 липня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не пройшов повний медичний огляд, не надав біоматеріал для проведення дослідження (а.с.6);
- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD- диску, що долучений до матеріалів справи. Відповідно до вказаного відеозапису водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, а також зафіксовані події, що мали місце у медичному закладі (а.с. 10).
Крім того, суддею місцевого суду для перевірки доводів адвоката Михайлова Д.О. були витребувані документи, зокрема:
- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 №5423 від 23 липня 2025 року, в якому зазначено, що при огляді ОСОБА_1 були встановлені ознаки, зокрема: поведінка – замкнута, мовна здатність: порушення артикуляції, вегетативно-судинні реакції – блідний шкірний покрив, дихання: незмінне, зіниці очей: розширені, реакція на світло: млява, рухова сфера – міміка: жвава, поза Ромберга – не стійкий, точні рухи: виконує з помилками. Результат обстеження ОСОБА_1 на визначення наявності вимірювання етилового спирту у видихуваному повітрі склав – 0,00 проміле. Для проведення лабораторної діагностики з метою уточнення речовин впливу: не надав біологічний матеріал, внаслідок чого лікарем складений висновок за результатами огляду ОСОБА_1 : не пройшов повний медичний огляд. (а.с. 51).
Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Згідно з п. 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
За змістом апеляційної скарги, адвокат Михайлов Д.О. не оспорює факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості.
Так, відеозаписом події зафіксовано зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz 313 CDI Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_2 на блок посту під керуванням  ОСОБА_1 . Перевірка документів водія, в ході якої у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія за результатами якого, поліцейський оголошує встановлені ознаки наркотичного сп`яніння. Слідує пропозиція  ОСОБА_1  пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на виявлення стану наркотичного сп`яніння, зафіксована згода  ОСОБА_1  на проходження медичного огляду. Прибувши до закладу охорони здоров`я,  ОСОБА_1  лікарем була надана ємність для збору сечі. Проте, біологічний матеріал у вигляді сечі  ОСОБА_1 не надав. Внаслідок чого, ОСОБА_1  запропоновано лікарем повторно здати біологічний матеріал через деякий час. Однак, зі спливом тривалого часу, ОСОБА_1  біологічний матеріал – сечу, для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння так і не надав. На підставі чого, лікарем був складений медичний висновок, в якому зазначено, що ОСОБА_1  відмовився від повного медичного огляду. 
Отже, зафіксована відеозаписом поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.
При цьому суддя апеляційного суду бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу, що були надані ОСОБА_1 для здачі біоматеріалу.
Відомості з матеріалів справи свідчать про тривалий проміжок часу з моменту зупинки водія (о 13 год. 14 хв.) до часу ненадання ОСОБА_1 біологічного матеріалу у виді сечі для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання висновку лікарем-нарколога (о 16 год. 05 хв.), переконують суддю апеляційного суду в достатності часу у ОСОБА_1 для здачі сечі, що обумовлено також і фізіологічними потребами людини.
Отже, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти повний медичний огляд і, на переконання судді апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу, не виявлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1  не зміг здати біоматеріал у вигляді сечі через певні фізіологічні підстави, а лікарем не було відібрано інший біологічний матеріал, зокрема кров, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Так, згідно п.п. 11, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Отже, інші біологічні середовища, зокрема і аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться у випадках, коли неможливо взяти зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. 
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що з метою лабораторної діагностики наркотичного сп`яніння відповідно до вимог чинного законодавства, лікарем було запропоновано ОСОБА_1 здати біологічний матеріал, а саме сечу, на що останній зазначив, що поки не може надати відповідний біологічний матеріал, однак цього не зробив і протягом майже трьох годин з моменту його зупинки і до початку складання лікарем висновку про відмову ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не демонстрував жодної з ознак неможливості за тяжким станом здати зразок біологічного середовища у вигляді сечі, його дії були вірно розцінені як відмова від проходження медичного огляду. 
При цьому,  ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів її медичного огляду № 5423 від 23 липня 2025 року, однак останні таким правом не скористалися.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Михайлова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/7070/25