Номер провадження: 33/813/227/26
Номер справи місцевого суду: 514/1396/25 
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Струць Тетяни Ігорівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 01 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 26 вересня 2025 року о 17:48 годині, по вул. Молодіжна, с. Височанське, Болградського району, Одеської області керував транспортним засобом мопедом марки «Yamaha Jog» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager, результат огляду склав 0,96%, чим порушив вимоги п. 2.9.«а» Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Струць Т.І., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення або застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 . Є військовослужбовцем, захищає Батьківщину, вносить вагомий внесок в боротьбі з агресором та звільненні території від російської окупації, бере участь безпосередньо в бойових діях, що підтверджується довідкою; даних, що ОСОБА_1 притягувався раніше за адміністративні правопорушення матеріали справи не містять, правопорушення не завдало збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, а тому наявні підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням у відповідності до ст. 22 КУпАП із закриттям провадження по справі.
Зазначає, що всупереч ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності особи та захисника.
Суд безпідставно відмовив у дослідженні доказів, витребуваних захистом.
Вказує, що протокол складений з процесуальними порушеннями, суд не перевірив чи був мопед транспортним засобом у розумінні закону, чи додержані вимоги щодо зупинки, підстав, фіксації, роз`яснення прав. 
Стверджує, що проведення огляду водія-військовослужбовця за відсутності уповноваженого співробітника ВСП призводить до недійсності результатів такого огляду. 
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням конституційного права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у справі недопустимими доказами. 
Також посилається, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 та захисник Струць Т.І. не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення направлено ОСОБА_1 за адресою: вул. Садова (ст.н. Чапаєва) 47, Височанське, Болградський район, повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (56-57); захисник Струць Т.І. – отримала судову повістку повідомлення в електронний кабінет 08.01.2026 о 15:42:48, що підтверджується довідкою про доставку (а.с. 54). 
04.02.2026 захисник Струць Т.І., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та ОСОБА_1 (а.с. 60-61), що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на наведене та зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Відповідно до пунктів 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 465923 від 26.09.2025, яким зафіксовано, що 26.09.2025 о 17:48 годині, по вул. Молодіжна, с. Височанське, Болградського району, Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки «Yamaha Jog» без державного номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням технічного приладу Алкотестер Drager, результат огляду склав 0,96%, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень (а.с. 1);
- роздруківкою приладу Драгер, відповідно до якої результат тесту 0,96% (а.с. 2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна річ, проба позитивна, результат огляду – 0,96 %, з результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис (а.с. 3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2025 (а.с. 4);
- відеозаписом, який було оглянуто в ході розгляду справи, яким підтверджено, що ОСОБА_1 керував мопедом марки «Yamaha Jog», його зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що рухався без захисного шолому та без номерного знаку (17:51:25 хв). Поліцейський запитав: «Як справи з алкоголем у вас, просто чую запах алкоголю та очі бачу?» (18:02:10 хв), запропонував пройти тест на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти на місці, результат огляду склав 0,96% (18:04:56-18:05:47 хв). Поліціант запитав, чи вживав щось ОСОБА_1 , на що останній підтвердив, що вживав (18:05:47 хв). На питання, чи згоден з результатами тесту, відповів, що так (18:05:54 хв). Поліцейський перепитав, чи точно ОСОБА_1 згоден з результатами тесту та чи їдуть вони до лікарні, на що останній відповів, що не їдуть (18:06:04 хв). Поліцейський роз`яснив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Щодо доводу скарги, що всупереч ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності особи та захисника, апеляційний суд вказує таке.
30.11.2025 захисник Струць Т.І., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01.12.2025, у зв`язку з участю захисника в розгляді іншої справи, проте відповідних доказів не надала, що у відповідності до ст. 268 КУпАП не перешкоджало розгляду справи.
Крім того, права ОСОБА_1 наразі забезпечені шляхом надання йому можливості бути вислуханим апеляційним судом під час апеляційного перегляду постанови суду та отримати відповіді на свої аргументи щодо незгоди із судовим рішенням, під час чого ним не спростовано правильних висновків суду.
Щодо доводів скарги, що проведення огляду водія-військовослужбовця за відсутності уповноваженого співробітника ВСП призводить до недійсності результатів такого огляду, апеляційний суд вказує таке. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до вимог частини 1, 4 статті 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчинення ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не відноситься до військового майна, що останнім не спростовано, його зупинено працівниками поліції по вул. Молодіжна, в с. Височанське, Болградського району, Одеської області, тобто поза межами військової частини, а відтак ОСОБА_1 несе адміністративну відповідальність на загальних засадах.
Положеннями статті 255 КУпАП встановлено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, віднесено до компетенції, зокрема, органів Національної поліції, а тому застосовування спеціального порядку огляду на стан сп`яніння, визначеного статтею 266-1 КУпАП, були відсутні.
Крім того, у справі, що переглядається, встановлено, що постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2025 року клопотання адвоката Струць Тетяни Ігорівни про витребування доказів задоволено та витребувано з Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області: 
- затверджений маршрут патрулювання (схему маршруту), за яким 26 вересня 2025 року екіпаж СРПП здійснював патрулювання, зокрема щодо населеного пункту с. Височанське Болградського району Одеської області, де за версією поліції мало місце правопорушення;
- наказ або рапорт чергового відділу поліції, що підтверджує участь екіпажу в патрулюванні відповідної території в день події. (а.с. 21-22)
Відповідно до Наказу № 21 від 07.01.2025 начальника відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції в Одеській області майора поліції Віталія Чолока про розподіл території обслуговування ВП № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області на зони оперативного реагування за конкретними нарядами - зона оперативного реагування № 2, межі – Буджацька селищна територіальна громада, до якої входять населені пункти, зокрема с. Височанське. (а.с. 29-30)
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, оскільки суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є саме водій.
Факт перебування ОСОБА_1 у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення, є саме водієм.
Враховуючи вищевикладене, у поліцейських були відсутні підстави для повідомлення службових осіб військової служби правопорядку або керівництва військової частини та проведення ними огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП.
Оцінюючи доводи скарги, що суд не перевірив чи був мопед транспортним засобом у розумінні закону, апеляційний суду вказує таке.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зі змінами, при розгляді адміністративних справ, зокрема, за ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 13-06.
За положеннями ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у ст. 121-126, 127-1 - 128-1, ч. 1, 2 ст. 129, ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139, 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
За таких обставин, доводи захисника, що мопед не є транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Спростовуються матеріалами справи доводи скарги, що не додержані вимоги щодо зупинки, оскільки ОСОБА_1 зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що  ОСОБА_1 рухався без захисного шолому та без номерного знаку, про що працівниками поліції винесено постанову серії ЕНА № 5811924 від 26.09.2025 (а.с. 7).
Доводи скарги, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції роз`яснено права ОСОБА_1 , в тому числі право користуватися послугами адвоката (18:06:50 хв). 
Необґрунтованим є посилання захисника, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки у сукупності з вищевказаними доказами підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголошення усного зауваження, апеляційний суд зазначає таке.
Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відтак, слід дійти висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відсутні.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортним засобом та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Струць Тетяни Ігорівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду    М.В. Назарова