КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1346/2026 
Справа № 758/13123/25 
Головуючий в суді І інстанції Казмиренко Л.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 лютого 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що вона 05 серпня 2025 року о 01:42 по вул. Білицька, 9-13 в м. Києві керувала транспортним засобом марки Seat Ibiza д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням засобу Drager Alcotest 6820, прилад АRНК-0527, результат тесту позитивний, 0,54 проміле, тест 3862. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 29 грудня 2025 року подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просила скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що оскаржувана постанова ґрунтується на недопустимих та суперечливих доказах. Суд першої інстанції дійшов висновку про її винуватість, проте в тексті рішення містяться взаємовиключні дані. Так, на першій сторінці постанови суд зазначає, що огляд проводився тестом 1449, в той же час на другій сторінці постанови суд посилається на результат тесту № 3862. Наявність у справі посилань на два різні номери тестів повністю нівелює доказову силу огляду, оскільки неможливо встановити, який саме результат ліг в основу обвинувачення, а згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.
Посилалася на технічну несправність приладу та недопустимість результатів огляду. Прилад Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проводився огляд, видав технічне повідомлення «Device/data intorrect» (Прилад/дата некоректна), що прямо свідчить про системне порушення роботи програмного забезпечення приладу та його невідповідність вимогам метрологічної справності на момент огляду. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, результат, отриманий на технічно несправному приладі або з порушенням налаштувань, не може бути законним доказом. Огляд, проведений з порушенням технічних вимог виробника та Інструкції № 1339, є недійсним в силу ст. 266 КУпАП.
Щодо відсутності об`єктивної сторони правопорушення (факту керування), зазначала, що диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність виключно за керування транспортним засобом. Проте судом першої інстанції встановлено, що на момент підходу працівників поліції вона перебувала в припаркованому авто з вимкненим двигуном. Факт руху (керування) не зафіксований жодним відеозаписом. Свідок ОСОБА_3 (військовослужбовець ЗСУ), який був очевидцем подій, підтвердив, що вона автомобілем не керувала. Суд безпідставно відхилив це свідчення, надавши перевагу поясненням на відео, що були надані у стані стресу, та проігнорувавши відсутність відеофіксації самого процесу руху.
Посилалася на порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів, вказувала, що суд першої інстанції порушив ст. 252 КУпАП, не оцінивши представлені докази в сукупності, припустився суперечливих висновків щодо номерів тестів та проігнорував технічну помилку приладу, через що припустився необґрунтованого висновку про її винуватість.
До матеріалів справи долучено копію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року в справі № 759/19128/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, а також паспорту громадянина України, з якого вбачається, що ОСОБА_5 після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а. с. 36 - 37).

В судове засідання з`явилася ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, категорично заперечувала, що керувала транспортним засобом.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби).
Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 412762 від 05 серпня 2025 року, в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
- роздруківкою тесту № 3862 від 05 серпня 2025 року, згідно якого тест проводився до допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARНК-0527, результат аналізу 0,54 проміле, з підписом ОСОБА_5 ,
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНК-0527, результати огляду на стан сп`яніння - проба позитивна, 0,54 проміле. У графі «З результатами згоден» - міститься підпис ОСОБА_5 ;
- відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, що містяться на оптичному диску, на яких зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 412762 від 05 серпня 2025 року, які були переглянуті і досліджені судом.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції з дослідженого відеозапису встановлено, що поліцейські під`їхали до автомобіля марки «SEAT IBIZA», д.н.з. НОМЕР_1 , на передньому водійському сидінні знаходилась ОСОБА_5 . Працівники поліції вказали, що остання невірно припаркувалась. О 01:23 ОСОБА_5 повідомила, що курила з кондиціонером. Показала багажник, де знаходились продукти харчування. О 01:26 повідомила, що їде з магазину. О 01:26 поліцейський вказав, що відчуває запах алкоголю з порожнини рота і запропонував пройти огляд за допомогою приладу Drager, на що остання погодилась. О 01:27 повідомила, що була в гостях. О 01:31 прилад Drager показав результат - 0,54%. Поліцейський запропонував декілька разів проїхати до лікаря-нарколога у разі непогодження з результатом, однак ОСОБА_5 до лікаря не поїхала.

Отже, як вбачається із відеозапису, після отримання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARНК-0527, з позитивним результатом 0,54 проміле, ОСОБА_5 не заперечувала цих результатів.
Також в графі «з результатами згоден» Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_5 підтвердила свою згоду з результатами огляду особистим підписом.
Роздрукований тест Drager Alcotest 6820 ARНК-0527 підписаний ОСОБА_5 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 вину не визнала. Вказала, що вона привезла речі та продукти харчування своєму знайомому ОСОБА_3 . Автомобіль був припаркований. Вона вийшла до автомобіля забрати іншу частину речей, як приїхали працівники поліції. Автомобілем вона не керувала, її не зупиняли. Окрім того просила врахувати, що на роздруківці приладу «Drager» міститься технічне повідомлення «Device/date incorrect», що вказує на технічний збій приладу.

Допитаний під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням ОСОБА_5 свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є військовослужбовцем, ОСОБА_5 приїхала до нього привезти речі та продукти харчування на вул. Кирилівська в м. Києві. В подальшому остання перебувала в нього в квартирі і вийшли до машини забрати іншу частину речей. Автомобіль був припаркований.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що факт руху (керування) не зафіксований жодним відеозаписом, враховуючи, що на відеозаписі ОСОБА_5 не заперечувала, що керувала транспортним засобом, о 01:26 повідомила, що їде з магазину, о 01:27 повідомила, що була в гостях, о 01:34 повідомила, що вперше їде по цьому району, о 01:49 повідомила, що їхала прямо, з ЖК «Паркове місто», тобто підтвердила, що виконувала функцію водія, та протягом відеозапису цих обставин не спростовувала.
Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що свідок ОСОБА_3 (військовослужбовець ЗСУ) був очевидцем подій, підтвердив, що вона автомобілем не керувала, з огляду на те, що будь-які свідки впродовж всього часу відеозапису, який триває з 01:23 по 02:18, на вказаному відеозаписі відсутні, а отже, не можуть підтвердити чи спростувати обставини, які ними не спостерігалися.
При цьому відеозапис є об`єктивним доказом, який в процесі доказування не залежить від суб`єктивного сприйняття певних обставин стороннім спостерігачем, тому апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відхилив свідчення ОСОБА_3 , надавши перевагу поясненням на відео, що були надані у стані стресу.

Доводи апеляційної скарги, що прилад Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проводився огляд, видав технічне повідомлення «Device/data intorrect» (Прилад/дата некоректна), і що прямо свідчить про системне порушення роботи програмного забезпечення приладу та його невідповідність вимогам метрологічної справності на момент огляду, відхиляються апеляційним судом як припущення щодо ймовірного взаємозв`язку такого технічного повідомлення із правильністю результатів огляду, оскільки у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_5 мала право на медичний огляд у лікаря-нарколога згідно вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, однак цим правом на свій розсуд не скористалася і з результатами огляду погодилася.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що в тексті рішення містяться взаємовиключні дані, оскільки на першій сторінці постанови суд зазначає, що огляд проводився тестом 1449, в той же час на другій сторінці постанови суд посилається на результат тесту № 3862, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи наявний роздрукований чек Drager Alcotest 6820 ARНК-0527, у якому зазначено номер тесту 3862, і такі ж відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, докази, долучені до матеріалів справи, не мають суперечностей між собою, будь-які інші тести в матеріалах справи відсутні, а посилання суду на інший номер тесту на першій сторінці постанови є очевидною опискою, відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині заявлені з формальних підстав і не можуть бути самі по собі підставою для скасування законної і обґрунтованої постанови суду.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_2 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.