Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/597/26
Номер провадження2/711/1082/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
22 січня 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 171,46 грн та судові витрати (вхідний №2920/26, а.с.1-5).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 26.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 8223052.
Цей кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 як позичальником електронним підписом, що відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.10 кредитного договору №8223052.
Відповідно до п.п. 2.1 п.2 кредитного договору №8223052, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Також позивач у позові зазначає, що підписанням кредитного договору №8223052 відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (п.п.9.8 кредитного договору №8223052), які розміщені на сайті товариства. 
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.
Щодо відступлення права вимоги, то позивач у позові зазначає про те, що 17 жовтня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та позивачем як фактором було укладено договір факторингу № 17102025, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором, позичальником за яким є відповідач.
Підсумовуючи викладене, позивач зазначає, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідно до укладеного договору факторингу №17102025 від 17.10.2025, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8223052 від 26.08.2024 у розмірі 22 171,46 грн, з яких: 8696,52 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 174,94 грн – сума заборгованості за відсотками, та 3300 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №8223052 від 26.08.2024 у розмірі 22 171,46 грн, з яких: 8696,52 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 174,94 грн – сума заборгованості за відсотками, 3300 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 25 лютого 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.68-69). 
16 лютого 2026 року відповідачем ОСОБА_1 до суду поданий відзив на позовну заяву (вхідний №6519/26, а.с.75-81). У прохальній частині означеної заяви по суті справи відповідач просить суд відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у задоволенні позову в повному обсязі. У разі задоволення позову в частині тіла кредиту, то повністю відмовити у стягненні 3 300,00 грн штрафу та 1 664,00 грн додаткових витрат. 
Заперечення проти позовних вимог відповідач обгрунтовує тим, що позивач просить стягнути штрафні санкції, нараховані у 2025 році. Проте таке прохання суперечить імперативним нормам закону, зокрема пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. У цьому контексті відповідач звертає увагу суду на те, що згідно розрахунку заборгованості, позивач здійснив зарахування 1 700,00 грн на погашення штрафу. Однак, оскільки нарахування штрафу в період воєнного стану є таким, що суперечить чинному законодавства, тому означені кошти мали бути зараховані на погашення тіла кредиту.
Також відповідач у відзиві звертає увагу на те, шо позивачем недоведений факт надання кредиту, оскільки лист приватної компанії (ТОВ «Пейтек»), що не є банком-емітентом картки відповідача, не може вважатися беззаперечним доказом фактичного отримання коштів відповідачем.
І на сам кінець, відповідач у відзиві зазначає про те, що вона не отримувала письмового повідомлення з реквізитами ФК «ЄАПБ» до моменту подання позову, що свідчить про відсутність умисного прострочення перед новим кредитором.
23 лютого 2026 року представником позивача за довіреністю Канак М.С. подана до суду відповідь на відзив (вхідний №7622, а.с.84-88), у мотивувальній частині якої наведено спростування тверджень представника відповідача, що викладені нею у відзиві на позовну заяву. Зокрема, представник позивача зазначає, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
У цьому контексті позивач звертає увагу суду на те, що перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим.
Щодо розміру штрафу, що є предметом позову, то позивач у відповіді на відзив зазначає про те, що зі змісту кредитного договору вбачається, що сторони узгодили нарахування штрафу в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов договору та додатків до нього.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8223052 в розмірі 22 171,46 грн, з яких: 8 696,52 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 174,94 грн – сума заборгованості за відсотками; 3 300,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Підсумовуючи викладене, позивача просить долучити до матеріалів справи відповідь на відзив, задовольнивши позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.
Представник позивача Какун А.С. у судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і ОСОБА_2 як його представника, що були отримані цими учасниками справи 08.02.2026 (а.с.82 зворот, 74 зворот). Водночас представник позивача ОСОБА_2 , у п.4 прохальної частини позовної заяви виявила волю на розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 25 лютого 2026 року о 14 год 10 хв не з`явилася, однак про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою про доставку електронного документу «Судова повістка про виклик до суду в цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» від 30.01.2026 по справі №711/597/26, що отримана відповідачем в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд» 08.02.2026 о 05 год 49 хв 03 сек (а.с.73 зворот).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
25 лютого 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 20 хв 02 березня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, а також процесуальну позицію відповідача, що викладена письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 26.08.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №8223052 (далі – Кредитний договір), який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7167 (а.с.7-16).
Згідно п.1.1 Кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus».
Пунктами 1.2 - 1.7, 1.9 – 1.9.2 Кредитного договору передбачено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту(загальний розмір) складає: 10000,00 гривень. Тип кредиту – кредит.
Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
У споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору про продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. 
Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 25.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 
Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в п.п. 1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку. 
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 0,92% в день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 1244,55%.
Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Як вбачається з Додатку №1 до Кредитного договору, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підписана відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7167, остання мала повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за користування ними кожні 30 днів, починаючи з 25.09.2024 до 21.08.2025, щоразу по 3000 грн, крім першого платежу (25.09.2024), що складав 30 грн, та останнього (21.08.2025) в сумі 13000 грн. Усього: чиста сума кредиту 43 030 гривень; сума кредиту за договором 10000 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом 33030 гривень; реальна річна процентна ставка 1244,55%; загальна вартість кредиту 43 030 гривень 00 копійок (а.с.16 зворот - 17).
Крім того, 26 серпня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором GW2969 Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування ТОВ «Авентус Україна» з урахуванням побажань споживача, яким є відповідач ОСОБА_1 (а.с.18-20).
Із листа ТОВ «Пейтек Україна» № 20251021-43.2 від 21.10.2025 судом встановлено, що: 
26.08.2024 о 07:52:06 год ТОВ «Авентус Україна» через ТОВ «Пейтек Україна» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 10000 грн (відповідає сумі кредиту, що зазначена в п.1.3 Кредитного договору), номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна»: 49602945, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 345181, банкеквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 , що відповідає масці картки, що зазначена у п.2.1 Кредитного договору (а.с.31).
Крім того у судовому засіданні був досліджений розрахунок заборгованості за Кредитним договором, зі змісту якого суд встановив, що, починаючи з 26.08.2024 до 25.09.2024, первинним кредитодавцем ТОВ «Авентус Україна» здійснювалось нарахування відповідачу як позичальнику відсотків за користування кредитом щодня в сумі 1 грн, а у період з 26.09.2024 до 04.06.2025 включно ТОВ «Авентус Україна» здійснювало позичальнику ОСОБА_1 нарахування відсотків за користування сумою кредиту в сумі 99,96 (86,97) грн/день. Також із означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач здійснювала погашення як основної суми боргу (тіла кредиту): 20.09.2024 (4 грн) та 07.10.2024 (1299,48 грн), так відсотків за користування сумою кредиту: 20.09.2024 (26 грн), 07.10.2024 (1203,52 грн), 07.11.2024 (2695,93 грн), 06.12.2024 (2521,99 грн), 13.01.2025 (3304,68 грн) та 07.02.2025 (2174,14 грн), а також штрафу в сумі 1700 грн, що мало місце 13.021.2025. Згідно означеного засобу доказування суд також встановив, що, станом на 16.10.2025, заборгованість відповідача перед позивачем згідно умов Кредитного договору складала 22 171,46 грн, з яких 8696,52 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10174,94 грн – заборгованість за відсотками, та 3300 грн – заборгованість зі сплати штрафу.
Також у судовому засіданні був досліджений договір факторингу №17102025 від 17.10.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом (далі – Договір факторингу, а.с.41-45).
Відповідно до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Кредитного договору.
Згідно п.1.2 Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
17 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом підписано та скріплено печатками сторін акт прийому-передачі Реєстру боржників №1 за договором факторингу №17102025 від 17 жовтня 2025 року (а.с.46).
Як встановлено судом із дослідженої платіжної інструкції №159 від 21.10.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти в сумі 6 399 760,67 грн як плату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу (а.с.47).
Із витягу з Реєстру боржників №1 від 17 жовтня 2025 року до Договору факторингу суд встановив, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8223052 у загальній сумі 22 171,46 грн, з яких: 8696,52 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 174,94 грн - сума заборгованості за відсотками, та 3300 грн – заборгованість за пенею, штрафами (а.с.48).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 № 8462, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстровано як фінансову установу та на підставі додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серії ФК, що видане 28.02.2012, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії, а саме: факторинг (а.с.50, 51 зворот).
Відповідно до розпорядження Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №691 від 23.03.2017 «Про видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу (а.с.51).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі – Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором на підставі Договору факторингу, що був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на відповідних умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: С7167.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання нею в кредит від ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів у сумі 10000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору в строки, передбачені цим правочином. 
Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту, яка була обумовлена між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.3 Кредитного договору була отримана відповідачем шляхом перерахування на картковий рахунок, зазначений позивачем у п.2.1 Кредитного договору, а саме: № 402808ХХХХХХ4040 (а.с.31).
У зв`язку з цим, суд відхиляє твердження відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, про те, що матеріали справи не містять доказів перерахування відповідачу суми кредиту згідно укладеного нею Кредитного договору.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 10 174,94 грн, що нараховані первинним кредитодавцем ТОВ «Авентус Україна», то суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1.3, 1.4, 1.5.1 та 1.5.2 Кредитного договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 10000,00 гривень; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 0,001 % в день застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 25.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
З аналізу означених умов Кредитного договору суд встановив, що протягом усього строку кредиту (з 26.08.2024 до 21.08.2025) розмір відсотків за користування кредитом є незмінним і становить 1,00%/день. Водночас у випадку сплати споживачем до 25.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, коштів у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то відсоткова ставка становитиме 0,01%/день.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 20.09.2024, тобто до 25.09.2024, сплатила первісному кредитодавцю кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів (30 грн), тому за період користування кредитним коштами відповідачем з 26.08.2024 до 25.09.2024 первісний кредитодавець ТОВ «Авентус України» здійснив нарахування відповідачу відсотків з призми 0,01%/день, що узгоджується із даними розрахунку заборгованості, що підготовлений означеною фінансовою установою. Таким чином, згідно умов Кредитного договору, розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна», з урахуванням сплачених позичальником грошових коштів у рахунок погашення відсотків, складає 22 101,17 грн:
1)за період з 26.08.2024 до 20.09.2024: 26 грн (10000 грн х 0,0001 = 1 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 1 грн х 26 днів (кількість днів між 26.08.2024 та 20.09.2024) = 26 грн)); 
2)за період з 21.09.2024 до 25.09.2024 (крім 25.09.2024, коли ТОВ «Авентус Україна не здійснювало нарахування відсотків позичальнику): 4 грн (9996 грн х 0,0001 = 1 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 1 грн х 4 дні (кількість днів між 21.09.2024 та 25.09.2024 без урахування 25.09.2024) = 4 грн)); 
3)за період з 26.09.2024 до 07.10.2024: 1 199,52 грн (9996 грн х 0,01 = 99,96 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 99,96 грн х 12 днів (кількість днів між 26.09.2024 та 07.10.2024) = 1 199,52 грн));
4)за період з 08.10.2024 до 04.06.2025: 20 871,65 грн (8696,52 грн х 0,01 = 86,9652 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 86,9652 грн х 240 днів (кількість днів між 08.10.2024 та 04.06.2025 (датою, до якої ТОВ «Авентус Україна» здійснило нарахування відсотків згідно умов Кредитного договору (а.с.37 зворот)) = 20 872,80 грн)).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті позичальником ОСОБА_1 , первісному кредитодавцю ТОВ «Авентус Україна» згідно умов Кредитного договору з урахуванням сплачених позичальником коштів, що кредитодавцем були зараховані в рахунок погашення основної суми боргу (тіла кредиту), складає 22 101,17 грн
Водночас, з урахуванням сплачених позичальником ОСОБА_1 , у період з 26.08.2024 до 04.06.2025, грошових коштів, що первісним кредитодавцем зараховані в рахунок погашення відсотків за користування сумою кредиту, розмір відсотків, який лишився недоплаченим позичальником згідно умов Кредитного договору складає 10 174,91 грн (22101,17 грн – 11926,26 грн).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до пункту 17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі - 1%.
Отже, первісним кредитодавцем здійснено нарахування позичальнику ОСОБА_1 відсотків за користування сумою кредиту у відповідності до умов п. 1.5.1, 1.5.2 Кредитного договору, які відповідають положенням Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 3300 грн, то суд зазначає про таке.
Пунктами 6.4, 6.4.1 та 6.4.2 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 900 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 200 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний невиконання та/або неналежного виконання. 
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором, складеного первісним кредитодавцем (а.с.32-40), суд встановив, що ТОВ «Авентус Україна» здійснило нарахування ОСОБА_1 як позичальнику штрафу на загальну суму 5000 грн у період з 09.01.2025 до 13.02.2025 та з 10.03.2025 до 22.03.2025.
Частинами 1,2 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки – звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафу в розмірі, передбаченому п.6.4.1, 6.4.2 Кредитного договору проте п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача в означеній частині є обгрунтованими і вмотивованими, а тому такими, що підлягають врахуванню під час ухвалення судового рішення. 
Оскільки відсутні правові підстави для стягнення з позичальника неустойки у виді штрафу в період воєнного стану, тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 3300 грн слід відмовити.
Водночас, з метою визначення конкретної суми заборгованості відповідача перед позивачем в контексті як основного боргу (тіла кредиту), так і відсотків за користування сумою кредиту, слід здійснити аналіз обгрунтованості зарахування первісним кредитодавцем, сплачених позичальником грошових коштів у сумі 1700 грн, що мало місце 13.01.2025, які ТОВ «Авентус Україна» зарахувало в рахунок погашення штрафу за порушення умов Кредитного договору.
Як встановлено судом, нарахування ТОВ «Авентус Україна» як первісним кредитодавцем позичальнику штрафу в розмірі 5000 грн згідно умов Кредитного договору, з яких позичальником сплачено 1700 грн (13.01.2025, а.с.34 зворот) суперечить положенням пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. 
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №545/2248/17 (провадження №61-11459св19) та від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19, провадження №61-20093св19) суд касаційної інстанції зробив висновок, що сплачені відповідачем кошти, які позивач безпідставно зарахував на погашення процентів при відсутності домовленості про їх сплату в підписаній відповідачем заяві-анкеті підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту.
Також у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22) суд зробив висновок, що оскільки відповідачем безпідставно здійснено зарахування сплачених позивачем сум у рахунок погашення комісії, тому слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.
Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Оскільки, як встановлено судом, первісний кредитодавець здійснив зарахування 1700 грн, що сплачені позичальником 13.01.2025, у рахунок погашення штрафу, тобто без дотримання положень п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, тому суд дійшов висновку про необхідність зарахування, сплачених відповідачем коштів у сумі 1700 грн на погашення основної суми боргу (тіла кредиту), оскільки, станом на 13.01.2025, у позичальника ОСОБА_1 була відсутня заборгованість зі сплати відсотків за користування сумою кредиту, що узгоджується з даними розрахунку заборгованості (а.с.34 зворот). 
У зв`язку з цим, беручи до уваги, що заборгованість позичальника за основною сумою боргу (тілом кредиту), станом на 13.01.2025, що є незмінною і станом на 16.10.2025, складала 8696,52 грн, тому заборгованість за тілом кредиту має складати 6 996,52 грн (8696,52 грн -1700 грн). 
Отже, обгрунтування відповідача ОСОБА_1 , що викладені у відзиві на позовну заяву, щодо необхідності зарахування в рахунок погашення основної суми боргу (тіла кредиту), сплачених нею 13.01.2025 грошових коштів у сумі 1700 грн, що первісним кредитодавцем зараховані в рахунок погашення штрафу, є обгрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають врахуванню під час ухвалення судового рішення.
Водночас, оскільки суд дійшов висновку, що первісним позичальником, всупереч положенням п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, здійснено зарахування 13.01.2025, сплачених позичальником ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 1700 грн у рахунок погашення штрафу замість погашення основної суми боргу (тіла кредиту), тому суд дійшов висновку, що первісним кредитодавцем неправильно здійснено нарахування позичальнику ОСОБА_1 відсотків за користування сумою кредиту, оскільки, починаючи з 14.01.2025, розмір недоплаченої позичальником суми кредиту (тіла кредиту) складав 6996,52 грн, а не 8696,52 грн, як це зазначено в розрахунку заборгованості (а.с.32-40).
У зв`язку з цим, розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна», з урахуванням сплачених позичальником грошових коштів у рахунок як погашення основної суми боргу (тіла кредиту), так і погашення відсотків, складає 19 687,17 грн:
1)за період з 26.08.2024 до 20.09.2024: 26 грн (10000 грн х 0,0001 = 1 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 1 грн х 26 днів (кількість днів між 26.08.2024 та 20.09.2024) = 26 грн)); 
2)за період з 21.09.2024 до 25.09.2024 (крім 25.09.2024, коли ТОВ «Авентус Україна не здійснювало нарахування відсотків позичальнику): 4 грн (9996 грн х 0,0001 = 1 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 1 грн х 4 дні (кількість днів між 21.09.2024 та 25.09.2024 без урахування 25.09.2024) = 4 грн)); 
3)за період з 26.09.2024 до 07.10.2024: 1 199,52 грн (9996 грн х 0,01 = 99,96 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 99,96 грн х 12 днів (кількість днів між 26.09.2024 та 07.10.2024) = 1 199,52 грн));
4)за період з 08.10.2024 до 13.01.2025: 8 522,59 грн (8696,52 грн х 0,01 = 86,9652 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 86,9652 грн х 98 днів (кількість днів між 08.10.2024 та 13.01.2025) = 8522,59 грн;
5)за період з 14.01.2025 до 04.06.2025: 9 935,06 грн (6 996,52 грн х 0,01 = 69,9652 грн (розмір відсотків за один день користування сумою кредиту); 69,9652 грн х 142 дні (кількість днів між 14.01.2025 та 04.06.2025 (датою, до якої ТОВ «Авентус Україна» здійснило нарахування відсотків згідно умов Кредитного договору (а.с.37 зворот)) = 9935,06 грн)).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті позичальником ОСОБА_1 , первісному кредитодавцю ТОВ «Авентус Україна» згідно умов Кредитного договору з урахуванням сплачених позичальником коштів, що кредитодавцем були зараховані в рахунок погашення основної суми боргу (тіла кредиту), а також помилково зарахованих грошових коштів у сумі 1700 грн у рахунок погашення штрафу, що мало місце 13.01.2025, складає 19 687,17 грн
Водночас, з урахуванням сплачених позичальником ОСОБА_1 , у період з 26.08.2024 до 04.06.2025, грошових коштів, що первісним кредитодавцем зараховані в рахунок погашення відсотків за користування сумою кредиту, розмір відсотків, який лишився недоплаченим позичальником згідно умов Кредитного договору складає 7 760,91 грн (19 687,17 грн – 11926,26 грн).
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8223052 від 26 серпня 2024 року в розмірі 14 757,43 грн, з яких: 6996,52 – заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), та 7760,91 грн – заборгованість за відсотками, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо заперечень відповідача проти позовних вимог з призми того, що нею не отримувалися повідомлення про заміну кредитора в кредитному зобов`язанні, про що відповідач зазначила в мотивувальній частині відзиву на позовну заяву, то суд відхиляє їх з огляду на таке.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком щодо застосування означених норм матеріального права, що викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/2105/16-ц (провадження № 61-22929св18), що застосовується з судом з метою дотримання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від 22.01.2026, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №149785 від 13.01.2026 (а.с.62) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали цивільної справи №711/597/26 не містять.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 22 171,46 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, в розмірі 14 757,43 грн, що складає 66,56% від ціни позову (14 757,43 грн / 22 171,46 грн), тому з відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 772,09 грн, тобто 66,56% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2662,40 х 0,6656).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Що стосується заперечень відповідача про стягнення судових витрат в сумі 1664 грн, що згідно з мотивувальною частиною позовної заяви, понесені позивачем на витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпеченням доказів (абз.11 стр.7 позовної заяви, а.с.4), то суд констатує, що матеріали цивільної справи №711/597/26 не містять належних і допустимих засобів доказування, які б підтверджували витрати позивача в сумі 1664 грн на витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпеченням доказів. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про помилковість заперечень відповідача в означеній частині. 
Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 14 757,43 грн, з яких: 6996,52 – заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), та 7760,91 грн – заборгованість за відсотками. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1772,09 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 634, 638, 1046, 1048-1049, 1077, 1078, 1082, п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8223052 від 26 серпня 2024 року в розмірі 14 757 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 43 (сорок три) копійки, з яких 6996 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки – сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), та 7760 (сім тисяч сімсот шістдесят) гривень 91 (дев`яносто одна) копійка – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1772 (одна тисяча сімсот сімдесят дві) гривні 09 (дев`ять) копійок.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 02 березня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова,2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко