Справа № 466/12123/25
Провадження №2/944/1399/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кондратьєвої Н.А.
з участю секретаря судових засідань Шандрук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача
ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі по тексту - ТОВ «ФК«ЕЙС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року в розмірі 11650 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 04.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №308444514 на суму 5000 грн. Вказаний договір було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора DVAC-5524, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн шляхом перерахування через банк-провайдер, що підтверджується платіжним дорученням. 29.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та «ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/6. Відповідно до реєстру прав вимоги №б/н від 29.10.2024 року до договору факторингу, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 28.05.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №28/0525-01, на виконання якого було підписано реєстр прав вимоги №1 від 28.05.2025 року, за яким до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 16.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це відповідач не виконала свого зобов`язання та не повернула наданий їй кредит, в строки, передбачені кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14150 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6650 грн, заборгованість за штрафними санкціями 2500 грн. Враховуючи наведене просить позов задовольнити.
11.02.2026 року представник відповідача адвокат Мунтяну І.І. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву в якому щодо позовних вимог заперечує з огляду на наступне. Наявні в матеріалах справи копії кредитного договору та паспорту споживчого кредиту не можуть вважатись електронним документом (копією електронного документа), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення кредитного договору між відповідачем та кредитором. Окрім того, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем жодним чином не підтверджений. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту у розмірі 5 000 грн. за кредитним договором, його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше). Позивач не надав доказів того, що на момент подання позову у нього існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на таких умовах, які зазначені в позовній заяві. В додатках до позовної заяви відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту отримання відповідачем від кредитора кредитних коштів у розмірі 5 000 грн. Позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів. У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов Кредитного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні. Крім цього, відповідно до умов кредитного договору, сума кредиту становить 5 000,00 грн, процентна ставка - 1% на день, строк користування кредитом - 20 днів. Нарахування відсотків у сумі 6 650,00 грн. перевищує розрахункову суму за 20 днів користування кредитом на 5 650,00 грн, що свідчить про нарахування відсотків за більший період або застосування інших умов, які потребують документального підтвердження та правової оцінки суду (1% від 5 000,00 грн = 5 000,00 * 1% = 50,00 грн за один день користування кредитом. За 20 днів: 50,00 грн * 20 днів = 1 000,00 грн. Отже, сума відсотків за 20 днів користування кредитом становить 1 000,00 грн. Позивачем не доведено настання будь-яких збитків у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, а тому стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 500,00 грн є безпідставним та таким, що порушує ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на принципах добросовісності, розумності та справедливості. Так як справа є малозначною та типовою, з огляду на кількість боржників та однаковий предмет правничої допомоги, то вважаємо, що витрати у розмірі 7 000 не є співмірними з ціною позову даної справи та складністю, а тому вимоги не можуть бути задоволені. Отже, сам по собі розрахунок заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.
13.02.2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Одноразовий персональний ідентифікатор - DVAC направлено відповідачу 04.09.2024 о 16:56:22 год. на номер мобільного телефону вказаний нею в Заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній товариства 04.09.2024 о 16:57:07. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 5000,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № c197cda7-3ad2-4e72-b625-2759a2d90071 від 04.09.2024 з відміткою товариства. Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі первинним кредитором відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта 4149-50ХХ-ХХХХ-4983 згідно з умовами Кредитного договору. Відповідно до п 8.5.1. за період від 04.09.2024 р. до 24.09.2024 р. (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 99,00 (дев`яносто дев`ять) % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 3,65 відсотків річних. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 5 000,00 грн. (сума виданого кредиту)*20 (строк Кредиту)*0,01 (процентна ставка)/100 = 10,00 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 20 днів) 10,00 /20=00,50 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 04.09.2024 - 24.09.2024 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). Згідно з п. 8.5.2. У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 24.09.2024 р. Кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00% від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації, зокрема у разі отримання позичальником від кредитодавця та введення в особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на індивідуальну процентну ставку. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 5 000,00 грн. (сума виданого кредиту)*34 (строк Кредиту)*1,00 (процентна ставка)/100= 1700,00 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 34 днів) 1700,00 /34=50,00 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 25.09.2024-29.10.2024 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). Слід зазначити, що оскільки відповідач не зробив погашення відсотків 01.10.2024 року здійснено донарахування за дисконтний період у розмірі 1040,00 грн. 29.10.2024 року право вимоги перейшло до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС". Нове товариство продовжило нарахування за такою ж відсотковою ставкою. 5000,00 грн. (сума виданого кредиту)* 84 (строк Кредиту)*1,00 (процентна ставка)/100=4200,00 грн нарахування, що здійснювалось за період 30.10.2024-21.01.2025 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Таліон Плюс»). Також, слід зазначити, що 31.12.2024 року здійснено списання у розмірі 250,00 грн. Враховуючи порушення відповідачем зазначених норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. У позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії так і після спливу строку кредитування. Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за Кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року у розмірі 11150,00 грн., яка складається з наступного: 5000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6650,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Заяви, клопотання учасників справи
В судове засідання представник позивача не прибув, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача згідний на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, її представник адвокат Мунтяну І.І. подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, підтримують вимоги зазначені у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні дії в справі
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 26.12.2025 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Яворівського районного суду Львівської області.
Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 26.02.2026 року.
Ухвалою суду від 26.02.2026 року ухвалено витребувати інформацію у АТ «Райффайзен Банк», а розгляд справи відкладено до 14.04.2026 року.
Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.04.2026 року, є дата складення повного судового рішення 17.04.2026 року.

Встановленні судом фактичні обставини справи
04.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №308444514, згідно з яким ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п.2.2 кредитного договору, сума кредитного ліміту є загальною сумою кредиту за цим договору і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Відповідно до п. 2.3. договору, кредитодавець надає позивальнику перший транш за договором в сумі 5000 грн 04.09.2024 року, що є датою надання кредиту.
Відповідно до п. 3.1 позичальнику надається дисконтний період кредитування протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 20 днів від дня отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Відповідно до п. 3.2. договору, сторони погодили, що встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку лдисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Відповідно до п.5.1 договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_2 , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Відповідно до п.п.7.1, 7.3 договору рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту є дата закінчення дисконтного періоду 24.09.2024 року, а саме протягом 20 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 04.10.2029 року.
Відповідно до п.8.3, 8.5.1 договору, базова процентна ставка складає 1% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться в позичальника за кожний день користування ним, що становить 365% річних. За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 календарних днів після закінчення дати дисконтного періоду кредитування, дисконтна процентна ставка за період 04.09.2024 по 24.09.2024 року складає 0.01% від суми кредиту за кожен день користування ним.
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
Згідно із довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», акцепт оферти позичальником ОСОБА_1 відбувався за наступними реквізитами: одноразовий ідентифікатор DVAC-5524 відправлений 04.09.2024 року о 16.56 год на номер телефону НОМЕР_1 , введений позичальником 04.09.2024 року о 16.57 год, перерахування грошових коштів позичальнику відбулось 04.09.2024 року о 16.57 год.
Відповідно до платіжного доручення №c197cda7-3ad2-4e72-b625-2759a2d90071 від 04.09.2024 року та довідки ТОВ «Манівео видка фінансова допомога», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через банк платника АТ «Райффайзен Банк» здійснив перерахування коштів на суму 5000 грн згідно договору №308444514 від 04.09.2024 року ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, складеної ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 становить 10250 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 2750 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, виданої ТОВ «ФК «ЕЙС», заборгованість ОСОБА_1 складає 14150 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 6650 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, складеної ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 становить 14150 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 6650 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
29.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/6, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 29.10.2024 року до договору факторингу № МВ-ТП/6 від 29.10.2024 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 10250 грн.
28.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/0525-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.05.2025 року до договору факторингу № 28/0525-01 від 28.05.2025 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 14150 грн.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16.07.2025 року до договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 14150 грн.
ТОВ «ФК «ЕЙС» 04.11.2025 року звертався до ОСОБА_1 із досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості, що підтверджується досудовою вимогою за вих. №25771125281 від 04.11.2025 року
Згідно із відповіддю АТ «Райффайзен Банк» №81-15-9/3729-БТ від 03.03.2026 року, банківська карта НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Повний номер карти НОМЕР_2 , фінансовий номер телефону НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Згідно виписки про рух коштів АТ «Райффайзен Банк» по рахунку № НОМЕР_5 (банківська карта НОМЕР_2 ), яка належить ОСОБА_1 за період з 30.08.2024 по 04.09.2024 року, 04.09.2024 року о 16.57 год було здійснено зарахування переказу Moneysend на суму 5000 грн.

Мотиви та оцінка суду
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 308444514 від 04.09.2024 року, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як визначено ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію».
Зокрема, норми Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», визначають правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Так, згідно ч.2 ст.16 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», до складу електронних довірчих послуг входять: створення, перевірка та підтвердження удосконаленого електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката автентифікації веб-сайту; формування, перевірка та підтвердження електронної позначки часу; реєстрована електронна доставка; зберігання удосконалених електронних підписів, печаток, електронних позначок часу та сертифікатів, пов`язаних з цими послугами. Кожна послуга, що входить до складу електронних довірчих послуг, може надаватися окремо або в сукупності.
Положеннями ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Також, відповідно до ч.ч.12-13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно положень ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Як встановлено судом 04.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №308444514, згідно з яким ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 5000 грн.
Під час укладення кредитного договору сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Кредитодавець належним чином виконав зобов`язання за кредитним договором та перерахував кредит у встановленому розмірі на картковий рахунок позичальника. ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Судом встановлено, що 29.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/6, відповідно до умов якого від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 10250 грн.
Також, 28.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/0525-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон Плюс» до «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 14150 грн.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 14150 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, складеної ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 становить 10250 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 2750 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, виданої ТОВ «ФК «ЕЙС», заборгованість ОСОБА_1 складає 14150 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 6650 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року, складеної ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 становить 14150 грн, з яких: прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 6650 грн, штрафні санкції - 2500 грн.
Судом встановлено, що строк кредитування становить 1826 дні, кінцева дата повернення кредиту 04.10.2029 року, проценти за користування кредитом нараховувались кредитором в межах 1% за кожен день користування кредитом та межах строку кредитування, а відтак суд погоджується з наданими позивачем розрахунками. При формуванні позовних вимог стороною позивача не враховується сума штрафних санкцій, які наведені у розрахунках заборгованості за кредитним договором.
ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилась, підписавши договір кредитної лінії, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами.
ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі.
ТОВ "ФК "ЕЙС" є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 , тому позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 11650 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч.1, ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - відповідача.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422.40 грн.
Враховуючи, що позов задоволено повністю, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422.40 грн.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Представник позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надав:
1) договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, укладений між адвокатом ТзОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», предметом якого є захист прав та законних інтересів клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь клієнта;
2) протокол погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01;
3) додаткову угоду №25771125281 до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, відповідно до якої адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року.
4) акт прийому-передач наданих послуг від 25.11.2025 відповідно до яких вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін, така категорія справ є розповсюдженою; даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Враховуючи наведені обставини, складність справи, час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви та процесуальних документів в межах розгляду справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст.10-13,19,81,95,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №308444514 від 04.09.2024 року в розмірі 11650 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 17.04.2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса: м. Київ, Харківське шосе, 19 офіс 2005;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Кондратьєва Н.А.