ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1033/26 Справа № 199/525/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

за участю:
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та судовий збір у сумі 665,60 гривень.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 10.11.2025 об 11-37 годині за адресою: м. Дніпро, вул. А. Розумовського, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився 10.11.2025 о 13-35 годині у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «ДБКЛПД «ДОР» та підтверджується висновком № 3772 від 10.11.2025, висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (амфетаміни), чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
За змістом клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений без його належного повідомлення, що стало причиною необізнаності про розгляд справи у суді та позбавило його права на захист. Про постанову суду дізнався 25.02.2026 під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущено з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог не погоджується з постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності, запрошення до підрозділу патрульної поліції для складання протокола про адміністративне правопорушення та судові повістки про виклик до суду на його адресу не надходили, що позбавило його права на захист.
Вважає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки проведений після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.
Так, вказує, що за за змістом постанови суду встановлено, що медичний огляд проводився 10.11.2025 о 13-35 годин, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3772 від 10.11.2025. Проте, з вказаного висновку вбачається дата і точний час огляду — 10.11.2025 о 14-45 годині. Часом зупинки транспортного засобу та фактичного затримання особи встановлено 10.11.2025 об 11-37 годині. У зв`язку з чим вважає проведений огляд недійсним.
Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Пояснив суду, що працівниками патрульної поліції, які здійснили його зупинку, не пропонувалося проїхати до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння. Стверджував, що його доставлено у лікарню працівниками слідчої оперативної групи, яка прибула на місце в часі пізніше.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки останній не брав участь під час розгляду справи у суді першої інстанції, з постановою суду не отримував, ознайомився з її змістом 26.02.2026 та 27.02.2026 звернувся з апеляційною скаргою.
Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.
Положення ст. 266 КУпАП регламентують порядок проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини 4, 6 вказаної статті огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі — Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пунктів 2, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року з наступними змінами і доповненнями (далі — Порядок), зазначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 а Правил дорожнього руху).
За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, серед іншого, в керуванні транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння. 
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протокола про адміністративне правопорушення.
Відповідно до протокола про адміністративне правопорушення від 05.01.2026 серії ЕПР1 №559273, 10.11.2025 об 11-37 годині за адресою: м. Дніпро, вул. А. Розумовського, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився 10.11.2025 о 13-35 годині у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «ДБКЛПД «ДОР» та підтверджується висновком № 3772 від 10.11.2025, висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (амфетаміни), чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується та обставина, що працівниками управління патрульної поліції 10.11.2025 об 11-37 годині зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Водночас з відеозапису слідує, що на ньому не зафіксовано ту обставину, що інспектором поліції повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу І Інструкції.
Також, на відеозаписі не зафіксовано і не роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до встановленого законом порядку, водієві не запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Апеляційний суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 про порушення вимог ст. 266 КупАП в частині дотримання часу направлення особи на проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння з порушенням двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
З матеріалів справи та дослідженого відеозапису не можливо встановити, коли саме працівниками поліції були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , які стали підставою для направлення особи на огляд, а також не зафіксовано сам факт їх повідомлення особі.
Відповідно до висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2025, який складено на підставі акта медичного огляду №3772 від 10.11.2025 о 14-50 годині, ОСОБА_1 направлено на огляд 10 листопада 2025 року о 13-45 годині, дата і точний час огляду 10 листопада 2025 року о 14-50 годині.
Проте, дослідженим апеляційним судом відеозаписом спростовується вказані відомості зазначені у висновку, оскільки 10.11.2025 о 13-45 годині направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не здійснювалося.
Такі дії працівників поліції, враховуючи дату та час зупинки ОСОБА_1 - 10.11.2025 об 11-37 годині та час проведення огляду — 10.11.2025 о 14-50 годині, суперечать вимогам Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, якою встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та відеозапис події залишив поза увагою вищевказані обставини про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, які суперечать вказаним вище нормам законодавства.
Протокол про адміністративне правопорушення, хоча і є доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, проте він складається, виходячи з тих обставин, які працівник поліції вважає встановленими і не має наперед встановленої сили.
Аналізуючи докази, наведені в оскарженій постанові та досліджені в судовому засіданні, апеляційний суд не може дійти обґрунтованого висновку, який би спростовував версію захисту. Для доведення винуватості особи недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. 
Апеляційний суд зважає на те, що Європейський суд з прав людини для застосування гарантій Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які стосуються кримінально-правових аспектів, напрацював три критерії, на основі яких провадження можна вважати „кримінальним“, а саме юридичну кваліфікацію відповідного правопорушення в національному законодавстві, саму природу такого правопорушення, а також характер і ступінь суворості покарання [рішення у справі „Engel and оthers v. the Netherlands“ від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), § 82, § 83].
ЄСПЛ у рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції. Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Наведені вище обставини свідчать про порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, який викликає сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протокола про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Вказані обставини суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому її слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун