Справа № 638/21847/24
Провадження № 3/638/343/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 лютого 2026 року        м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського (Шевченківського) районного суду м. Харкова надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вчинення ними адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Розглянувши повно, всебічно справу, відповідно до положень пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, перевіривши всі обставини, зазначені у статтях 247 і 280 КУпАП, судом встановлено наступне.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 168299 від 07.11.2024 року, 11.10.2024 року о 08 год 30 хв по вул. Ахсарова, буд. 19 у м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним за кермом, не слідкував за дорожньою обстановкою, під час виїзду з придворової території не надав перевагу в русі транспортному засобу Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та скоїв зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимоги п. 2.3.б, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166557 від 05.11.2024 року, 11.102024 року о 08 год 30 хв по вул. Ахсарова, буд. 19 у м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , був неуважним за кермом, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху внаслідок чого скоїлося зіткнення з транспортним засобом АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Водій ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення вимоги п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснивши, що дійсно рухався з придомової території по другорядній дорозі, виїжджаючи на головну (вул. Ахсарова) в бік вул. Л. Свободи, та здійснював поворот ліворуч зі швидкістю 5 км/год. Перед маневром подивився ліворуч, машин на головній дорозі не було, почав рух і коли вже пересікав проїжджу частину головної дороги на лівій полосі відбулось зіткнення з автомобілем Peugeot 308, який рухався на великій швидкості. ОСОБА_1 почав гальмувати, але відстань між автомобілями з моменту як ОСОБА_1 побачив Peugeot 308 до місця зіткнення була приблизно 5 м, тому уникнути удару не було можливості. Удар прийшовся на праве переднє крило, капот та бампер транспортного засобу АЗЛК 2140. Під час здійснення виїзду на головну дорогу ліворуч видимисть у ОСОБА_1 була обмежена, оскільки зліва від нього (на повороті) стояв припаркований (на узбіччі вул. Ахсарова по правій полосі) автомобіль білого кольору. ОСОБА_1 визнає, що не в повній мірі впевнився в безпечності маневру. Також, зазначив, що на спідометрі автомобіля Peugeot 308 після зіткнення зафіксована швидкість 119 км/год та 5000 оборотів, що свідчить про недотримання вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав в повному обсязі, пояснивши, що в цей день та час він керував автомобілем Peugeot 308, рухався межах безпечної швидкості руху, зупинився у лівій смузі на світлофорі (червоне світло) на перехресті біля станції метро «Олексіївська». Автомобіль АЗЛК 2140, який знаходився (стояв) на виїзді з другорядної дороги, він бачив з самого початку на відстані приблизно 200 м від світлофору, машин в цей час на проїжджій частині між ним та АЗЛК 2140 не було, в тому числі і припаркованих на узбіччі по ходу руху ОСОБА_2 . Коли увімкнулось зелене світло ОСОБА_2 почав рух у лівій смузі зі швидкістю приблизно 50 км/год. Коли ОСОБА_2 почав наближатися до автомобілю АЗЛК 2140, останній почав рух (приблизно відстань між автомобілями в цей момент була 5м) та різко вдарив в бокову частину (капот, двері) його автомобіля Peugeot 308. Від удару (який відбувся в лівій полосі) ОСОБА_2 втратив контроль над керуванням свого автомобілю і, проїхав ще декілька метрів, вдарився в стовп на узбіччі по вул. Ахсарова в напрямку його первинного руху, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. Швидкість, зафіксовану на спідометрі його автомобіля (119 км/год) пояснив тим, що це могло бути внаслідок зіткнення його авто зі стовпом.
Для встановлення обставин ДТП в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що вона в цей день гуляла з собакою на придомовій території по дорозі, паралельній вулиці Ахсарова, і приблизно на відстані 50 м від себе побачила автомобіль «москвіч», який виїжджав з другорядної дороги на вулицю Ахсарова. Біля виїзду на головну дорогу (по вулиці Ахсарова у правій полосі) стояв припаркований легковий автомобіль (марку авто свідок назвати не змогла). «Москвіч» повільно почав рух на головну дорогу, повертаючи ліворуч в бік станції метро ОСОБА_4 , і в цей час вона побачила зіткнення автомобілів АЗЛК 2140 та Peugeot 308, після чого останнього відкинуло від удару в бік. Швидкість, з якою рухався автомобіль Peugeot 308, свідок визначити не може, але удар на її погляд був дуже сильний. Через 2-3 хвилини свідок побачила, що припаркований автомобіль білого кольору вже був відсутній на тому місці, де вона його бачила.
Для встановлення обставин ДТП в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який пояснив суду, що він рухався приблизно о 8.00 год. ранку на своєму авто (особисто керував) в потоці по вул. Ахсарова в бік автосалону Skoda. Після цього свідок побачив, що автомобіль «москвіч», виїжджаючи з придомової території, скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 308, що рухався попереду автомобіля свідка, внаслідок чого автомобіль Peugeot 308 вдарився об стовп. Свідок проїхав трохи далі, щоб не заважати руху, і зупинився біля автомобіля Peugeot 308, в якому побачив водія ОСОБА_2 зі слідами крові на голові. Свідок бачив дівчину,яка надавала допомогу. В цей час прохожі викликали швидку, після чого водієві була надана первинна медична допомога. Автомобіль Peugeot 308 свідок побачив спочатку після повороту з проспекту Перемоги на вул. Л. Свободи і далі рухався з ним в потоці. Перед зіткненням свідок зупинився на перехресті станції метро Олексіївська, коли загорілось червоне світло. Також бачив, як на цьому світлофорі зупинився і автомобіль Peugeot 308. Автомобіль свідка стояв в правому ряду позаду, через машину від автомобіля Peugeot 308. ОСОБА_2 після перемикання світлофору почав рухатися зі швидкістю приблизно 50-60 км/год, які і всі інші машини в потоці, що стояли позаду Peugeot 308, оскільки цей автомобіль був першим в ряду у лівій смузі. Після зіткнення свідок побачив, що автомобілі, які рухались позаду Peugeot 308 в одному з ним ряді (лівому), почали оминати місце ДТП з правого боку, тобто перестроюватись в праву смугу, де рухався свідок, оскільки «москвіч» після удару опинився на лівій полосі і частково перетнув дві суцільні смуги. Жінку з собачкою біля місця ДТП після нього свідок не бачив. Ніяких припаркованих машин у правому ряду (правій полосі) по вулиці Ахсарова, або інших машин, які б заважали руху автомобілю "москвіч", свідок не бачив, ні перед зіткненням, ні під час зіткнення, ні після нього. На думку свідка (стаж водіння 5 років) зіткнення сталося внаслідок порушення водієм «москвіча» Правил дорожнього руху, а саме внаслідок того, що водій не надав перевагу в русі транспортним засобам, що рухались по головній дорозі.
Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.
Для встановлення у діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та вини, з урахуванням розбіжностей під час встановлення обставин ДТП, які містяться у поясненнях водіїв та свідків судом була призначена судова автотехнічна експертиза обставин дорожньо-транспортної пригоди за матеріалами адміністративної справи №638/21847/24, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
На вирішення експертів судом поставлені наступні питання:
1. Чи є технічно спроможними та такими, що відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди, показання водія автомобіля АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .?
2. Чи є технічно спроможними та такими, що відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди, показання водія автомобіля Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .?
3. Чи відповідали дії водія автомобіля АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України ?
4. Чи відповідали дії водія автомобіля "Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України?
5. Як повинен був діяти водій автомобіля АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху України?
6. Як повинен був діяти водій автомобіля Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху України ?
7. Чи перебували з технічної точки зору дії водія автомобіля АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди?
8. Чи перебували з технічної точки зору дії водія автомобіля Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди?
9. Чи мав водій автомобіля АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди?
10 .Чи мав водій автомобіляPeugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди?
11. З якою ймовірною швидкістю рухався автомобіль Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 безпосередньо перед зіткненням з автомобілем АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_1 ?
12. Яка була ймовірна швидкість руху автомобілю Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 , після зіткнення з автомобілем АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_1 та до моменту зіткнення Peugeot 308 зі стовпом, враховуючи зафіксовані показники спідометру, локалізацію, характер, напрямок виникнення та утворення наявних механічних пошкоджень на транспортному засобі Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_2 ?
За результатами проведення експертного дослідження судом отримано висновок експерта ОСОБА_6 від 13.01.2026 № СЕ-19/121-25/32731-ІТ та встановлено наступне.
Вищезазначені питання 1 та 2 експертом не вирішені. Щодо питання 3 експертом встановлено, що у діях водія автомобіля АЗЛК 2140 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху. Такий висновок зроблений за вихідними даними з показань водія ОСОБА_1 , водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_5 . 
Питання 4 експертом не вирішено з причини відсутності вихідних даних. Щодо питання 5 експертом встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля АЗЛК 2140 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.2 Правил дорожнього руху. Щодо питання 6 експертом встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху.
По питанню 7 експерт надав висновок, що у діях водія автомобіля АЗЛК 2140 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. По питанню 8 експерт не надав відповідь з причини відсутності вихідних даних, що вказані у дослідницькій частині висновку.
Щодо питання 9 експертом встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля АЗЛК 2140 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди виконанням вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху. Водночас, на питання 10 експерт відповідь не надав з причини відсутності вихідних даних.
Надаючи відповідь на питання 11 та 12 експерт зазначив, що для встановлення швидкості руху автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) перед зіткненням та після зіткнення потрібне дослідження комплексу слідів, що визначають характер руху автомобіля перед зіткненням та після зіткнення, а також слідів, які вказують на місце зіткнення транспортних засобів. Оскільки на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначені сліди на місці події відсутні (зображення 1), то визначити швидкість руху автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) перед зіткненням та після зіткнення немає можливості.
Швидкість руху транспортного засобу, з урахуванням його пошкоджень, може бути визначена лише орієнтовно, після проведення кількісної оцінки деформацій, а саме: глибини, площі, об?єму залишкових деформацій, локалізації енергопоглинаючих зон, що встановлюється лише безпосереднім оглядом автомобіля та виходить за рамки даної експертизи. Але навіть у цьому випадку результати розрахунків матимуть оціночний характер та завжди супроводжуватимуться діапазоном можливих значень. Власне пошкодження на автомобілі не є прямим засобом вимірювання швидкості, оскільки частина кінетичної енергії витрачається на деформацію іншого транспортного засобу, на ковзання та обертання, а також гальмування до зіткнення.
Отже в рамках даної експертизи врахувати пошкодження автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) для визначення його швидкості немає можливості.
Що стосується показника спідометру автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), на якому була зафіксована стрілка, то фіксоване значення панелі приладів не може бути виміром фізичної величини швидкості на момент зіткнення, оскільки це є показником стану електронної панелі у момент втрати сигналу. Він може бути як меншим, так і більшим за фактичну швидкість руху, або взагалі випадковим залежно від часу відмови електроніки, тому що внаслідок ударного навантаження механічні та електронні елементи панелі можуть зафіксуватися у будь-якому положенні і не обов?язково на тому значенні, де була фактична швидкість.
Отже показник спідометру автомобіля Peugeot 308 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), на якому була зафіксована стрілка, не може бути врахований для визначення його швидкості руху перед наїздом не перешкоду.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд повинен враховувати наявність узгоджених між собою належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення.
За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання суду доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається саме на особу, яка має право складати відповідний протокол, а не на суд.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. 
При цьому суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).
В протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 , зазначається, що ним порушено п.12.1 ПДР, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водночас, жодним доказом не підтверджуються обставини порушення ОСОБА_2 саме цього пункту Правил дорожнього руху. Як встановлено шляхом експертного дослідження з врахуванням вихідних даних за показаннями водія ОСОБА_1 , водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 у даній дорожно-транспортній ситуаціїї водій автомобіля Peugeot 308, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення – це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що викладені в протоколі, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 11.10.2024 року порушив п. 2.3.б, п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року.
Відповідно до п. 2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 168299 від 07.11.2024 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2024 року; схемою до протоколу огляду місця ДТП від 11.10.2024 року, письмовими та усними поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , показаннями свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , висновком експерта від 13.01.2026 року № СЕ-19/121-25/32731-ІТ.
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. Показання свідків та пояснення водіїв щодо наявності припаркованого автомобіля біля виїзду на головну дорогу суд не бере до уваги, оскільки вони не узгоджуються між собою та не впливають на визначення складу правопорушення.
Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вина правопорушника доведена зазначеними вище доказами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.
Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Враховуючи наведене, на час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП сплинув, тому провадження по вказаній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Провадження по адміністративній справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Щепіхіна