Номер провадження 2/754/190/26
Справа №754/11195/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

04 лютого 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді - Сенюти В.О.,
секретаря судового засідання - Каба А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шоста rиївська державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шоста київська державна нотаріальна контора про визнання права власності.
Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є онуком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті дідуся відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Позивач подав до Шостої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини щодо майна померлого дідуся, а саме частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки батько позивача та син померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право власності на спадкове майно дідуся підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, оригінал якого знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , який є спадкоємцем іншої частини спірної квартири. Державний нотаріус направляв ОСОБА_2 повідомлення з проханням надати правовстановлюючий документ, проте останній у визначений час не з`явився. 10.06.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , оскільки позивач не надав правовстановлюючі документи на спірне майно. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дідуся.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.07.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.10.2025 витребувано завірену належним чином копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 .
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
На адресу суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 та у супровідному листі вказано проводити розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори через велику завантаженість.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження.
Згідно копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився відповідач ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Отже наявні копії свідоцтв про народження свідчать про те, що позивач є сином ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_3 , а також племінником відповідача ОСОБА_2 .
Відповідно до копій свідоцтва про смерть, батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дідусь позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 , до Шостої київської державної нотаріальної контори 15.11.2018 із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач ОСОБА_2 (син померлого), а 26.11.2018 - звернувся позивач ОСОБА_3 (онук померлого), проте свідоцтв про право на спадщину за законом у спадковій справі не видавалось.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори), відсутня інформація щодо складання заповіту та спадкових договорів ОСОБА_3 . 
Відповідно до копії інформаційної довідки від 27.03.2025 КПКМР «КМБТІ» квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово - комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.12.2011, розпорядження № 632 зареєстрованого в Бюро 05.03.2012 за реєстровим № 2606.
Крім того, відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка сформована 09.07.2025, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 
13.05.2025 державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицька С.А. направила ОСОБА_2 повідомлення про явку до нотаріальної контори та надати документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, проте вказане повідомлення залишено без реакції відповідача.
10.06.2025 державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори - Дашко Ю.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті дідуся ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не надав документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положення статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням статей 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Положення ст. 1261 ЦК України закріплює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Крім того, у постанові ВСУ від 07.06.2017 у справі №523/8165/15-ц (6-161цс17) визначено, що онуки спадкують за правом представлення (ст. 1260 ЦК України) як самостійні спадкоємці, а не як спадкоємці своїх померлих батьків. Вони мають право на частку, яку б отримали їхні батьки, якщо ті померли до відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 у строк, встановлений законом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_3 , однак йому відмовлено лише з підстав відсутності правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті дідуся. 

Враховуючи вимогу ОСОБА_1 про віднесення судового збору на сторону позивача, суд не здійснює розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дідуся ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шоста київська державна нотаріальна контора - м. Київ, вул. Інститутська, буд. 13А, код. ЄДРПОУ 02901859.
Повний текст рішення суду складено 04.03.2026.
Суддя      В.О.Сенюта