Справа № 569/21755/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
з участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ФАКТОР П" (далі - позивач), діючи через свого представника Христюк І.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020, що становить 89 441 грн., яка складається з залишку суми кредиту в розмірі 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом в розмірі 49 813, 29 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20 березня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №016/02151/03/20, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них.
01.12.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» укладено договір факторингу №17-ФП-ПП-202012 від 01.12.2020, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за кредитним договором № 016/02151/03/20 від 20.03.2020.
Згідно видаткового касового ордеру № 291 від 20.03.2020 ОСОБА_1 було видано кошти в розмірі 45 000,00 грн. на підставі кредитного договору.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. 
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020 заборгованість ОСОБА_1 становить 89 441 грн., яка складається з залишку суми кредиту – 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом – 49 813, 29 грн.
Заочним рішенням суду від 08 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П" заборгованість по Кредитному договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020, що становить 89 441 грн. 00 коп., яка складається з залишку суми кредиту – 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом – 49 813, 29 грн. і судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року скасовано заочне рішення від 08 грудня 2025 року по даній справі, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі № 569/21755/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
10.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому просить відмовити ТОВ «Фактор П» у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості, судові витрати покласти на позивача. Вказує, що сума боргу (39 627,71 грн – основний борг, 49 813,29 грн – проценти) не відповідає фактичним платежам, здійсненим нею за кредитом.
Крім того, зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, строк позовної давності за кредитними зобов`язаннями складає три роки. Дата останнього платежу за кредитом – 2020 рік, тобто термін позовної давності пропущений. Ст. 268 ЦК України дозволяє боржнику посилатися на пропуск строку давності, що робить вимогу позивача незаконною. 
Також позивач не довів, що він є законним правонаступником кредитора, незважаючи на наданий договір факторингу. Додані документи не підтверджують факт нарахування сум, зазначених у позові, і не доводять її визнання боргу. Документи позивача в додатках не спростовують їх аргументів щодо пропуску строку позовної давності та незгоди з передачею боргу.
19.03.2026 до суду надійшли додаткові пояснення по справі від представника позивача ОСОБА_2 , в яких зазначає, що відповідач вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором незаконними, у зв`язку з закінчення загальної позовної давності - 3 роки, з чим позивач не погоджується.
Згідно з ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.
У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Пунктом 12 Прикінцевих перехідних положень ЦК України, із 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень; 17 березня 2022 року до 29 січня 2024 року - діяла «пауза» на підставі доданого п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, яким на період дії воєнного стану було зупинено перебіг строків позовної давності за ст.ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК.
З 30 січня 2024 року до 03 вересня 2025 року - діяла зупинка перебігу строків давності також із прив`язкою до воєнного стану.
Після 04 вересня почали діяти строки позовної давності на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності».
Тобто, якщо боржник прострочив виплату в період дії зупинки строків позовної давності, то цей строк ще не починав обчислюватися і його початком слід вважати 04 вересня 2025 року.
Відповідно вищевказаних обставин, строк позовної давності не минув.
Щодо тверджень відповідача про невизнання боргу, незгодою з долученим до позовної заяви розрахунком та відповідно сумою боргу, позивач зазначає наступне.
Позивач не погоджується з даними твердженнями відповідача, оскільки всі істотні умови кредитування (розмір відсотків) узгоджено у кредитному договорі, що особисто підписана клієнтом.
Усі параметри нарахування процентів нараховані згідно кредитного договору, що зазначені у п. 4 Договору, а, отже, твердження відповідача є лише припущеннями, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.06.2023 по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок».
Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку.
ОСОБА_1 не заперечує факту укладення та підписання кредитного договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020, що свідчить про повне узгодження усіх запропонованих їй умов та попереднього розрахунку вартості кредиту. Стверджує, що долучений до позовної заяви розрахунок не містить вказаних дат здійснення платежів боржником.
Проте згідно долученого до позовної заяви розрахунку за кредитним договором № 016/02151/03/20 від 20.03.2020 можна визначити, що залишок кредиту частково зменшений, що відповідно слугує про часткову погашеність перед ТОВ «Просто Позика» до моменту передачі кредитного договору ТОВ «ФАКТОР П», тому твердження відповідача щодо неврахування даних платежів не відповідають дійсності.
Після передачі ТОВ «Просто Позика» кредитного договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020 ТОВ «ФАКТОР П», боржницею не погашалася наявна на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором № 016/02351/06/20.
Просить задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» до ОСОБА_1 в повному обсязі.
25.03.2026 до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача від відповідача ОСОБА_1 , в яких зазначає, що Договір, на який посилається позивач, був підписаний нею під впливом психологічного тиску, що є підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст. ст. 230, 231 Цивільного кодексу України.
Представники кредитора систематично здійснювали незаконний вплив на неї, зокрема: приходили за місцем проживання, розповсюджували інформацію про борг серед сусідів шляхом розклеювання оголошень, телефонували її родичам та на місце роботи, що спричинило значний моральний тиск.
У зв`язку з цим вона була змушена змінити місце проживання та підписати договір без можливості належного ознайомлення з його умовами.
Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин є дійсним лише за умови вільного волевиявлення сторін. У даному випадку моє волевиявлення не було вільним, що ставить під сумнів дійсність договору.
Зазначений договір фактично не є новим кредитом, а був укладений з метою включення до нього заборгованості за іншим кредитом разом із нарахованими відсотками, що свідчить про несправедливість умов та можливе подвійне нарахування заборгованості.
Позивач не надав належних доказів отримання нею грошових коштів, як того вимагає ст. 81 ЦПК України (обов`язок доказування). Наданий видатковий касовий ордер є внутрішнім документом і не підтверджує фактичного отримання коштів саме нею. Розрахунок заборгованості є необґрунтованим, не містить детального опису нарахувань, дат платежів та не дає можливості перевірити правильність визначеної суми боргу, що суперечить вимогам належності та допустимості доказів. У кредитному договорі зазначені некоректні паспортні дані, які не відповідають її реальним даним, що ставить під сумнів належність цього договору саме їй як відповідачу та відповідно його доказову силу. 
Доводи позивача щодо відсутності пропуску строку позовної давності є спірними та не доведеними належними доказами. Застосування положень щодо зупинення строків позовної давності потребує індивідуальної оцінки обставин справи.
Просить відмовити ТОВ «Фактор П» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився. У додаткових поясненнях від 19.032026 просить у випадку неявки позивача або його представника в судове засідання розглядати справу без участі позивача та його представників.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на додаткові пояснення представника позивача.
Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 20 березня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 016/02151/03/20, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, видача, оформлення та обслуговування кредиту здійснюється кредитодавцем в порядку та на умовах, що визначені Внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за рахунок власних коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» від 03.12.2018.
Згідно п. 1.2. кредитного договору, сторони підтверджують що правовою основою для укладення даного Договору є Заява на видачу кредиту, надана та підписана Позичальником, що подається в додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (надалі – Заява про видачу кредиту).
Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 45 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.
Пунктом 2.3. Кредитного договору визначено, що кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності.
Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, кредит повертається Позичальником Кредитодавцю шляхом виплат кожних 15 (п`ятнадцять) календарних днів у національній валюті України.
Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору, днем надання кредиту вважається день отримання Позичальником грошових коштів від Кредитодавця.
Згідно з п. п. 3.3.1., 3.3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Дотримуватись умов здійснення кожного платежу відповідно до цього Договору та Графіку платежів, що подається в Додатку № 2 цього Договору.
Пунктом 3.3.5. Кредитного договору визначено, що у разі порушення Позичальником зобов`язань прийнятих за цим договором, Позичальник зобов`язується заплатити Кредитодавцю неустойку (штраф та або/пеня), розмір і порядок сплати якої визначено в п. п. 5.1., 5.2. цього Договору.
Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього Договору, перерахування (видачі) коштів Позичальнику і складає 270 календарних днів. Згідно з п. 4.1.2. Кредитного договору, тип процентної ставки – фіксована. 
Пунктом 4.1.4. Кредитного договору визначено, що сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів (надалі - платіж) визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 156,2419 % (процентів) річних від суми кредиту з першого по 11 платіж та 2 572,8874% (процентів) річних з 12 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожних п`ятнадцять днів – 6, 4209% (процентів) з першого по 11 платіж та 105,7351% (процентів) з 12 до останнього платежу, за період дії Договору – 244,0633 % (процентів). Дата першого платежу 04.04.2020 р. (п. 4.1.5. Кредитного договору). Дата платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в Графіку платежів (п. 4.1.6. Кредитного договору).
Відповідно до п. 4.1.7. Кредитного договору, загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 98 856 грн.; реальна річна процентна ставка по кредиту становить 244,0633 %. Згідно з п. 4.1.8. Кредитного договору, сплата суми кредиту та процентів здійснюється кожні 15 (п`ятнадцять) календарних днів в національній валюті шляхом внесення належних платежів у готівковій формі до каси Кредитодавця або зарахування (перерахування) грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця через банківську установу.
Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, якщо позичальник не сплатив платіж в день настання дати його сплати, визначеної графіком платежів, кредитодавець має право нарахувати та стягнути з Позичальника пеню в розмірі 10 (десяти) гривень 00 копійок за кожен день прострочення по кожному платежу, або на вибір Кредитодавця – згідно вимог чинного законодавства до виду кредитного договору, пеню у розмірі подвійної ставки Національного Банку України від суми прострочених платежів за цим договором за кожен день прострочення.
Згідно з п. 5.2. Кредитного договору, у разі порушення позичальником строків здійснення оплати (платежів), що вказані у Графіку платежів, Кредитодавець має право додатково стягнути з Позичальника штраф у сумі 15% від загальної суми належних та несплачених платежів за Договором згідно Графіку платежів. Порушення строків, для цілей цього пункту вважається сплата платежу в будь яку дату відмінну від зазначеної у графіку платежів.
Пунктом 5.3. Кредитного договору, визначено розмір неустойки (штраф та/або пеня) та порядок її виплати Позичальником визначається Кредитодавцем відповідно до п. п. 5.1., 5.2. цього Договору в залежності від терміну та характеру невиконання умов Договору на підставі аналізу платоспроможності позичальника та терміну співпраці.
Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань по цьому договору.
Згідно п. 2.9. Правил, кредит може надаватись Товариством позичальнику в залежності від умов Договору, таким чином: У готівковій формі; У безготівковій формі; Сплати вартості товарів, робіт (послуг) згідно Договорів укладених з Позичальником третіми особами, рахунків та заяв тощо.
Згідно видаткового касового ордеру № 291 від 20.03.2020 ОСОБА_1 було видано кошти в розмірі 45 000,00 грн. на підставі кредитного договору. Однак Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020 заборгованість ОСОБА_1 становить 89 441 грн., яка складається з залишку суми кредиту – 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом – 49 813, 29 грн.
Розрахунок заборгованості, наданий суду на дослідження позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником позивача у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, а також зобов`язання є договори та інші правочини, що передбачено ст. 11 та ст. 626 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. 
У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
01 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» укладено договір факторингу №17-ФП-ПП-202012 від 01.12.2020, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступило ТОВ «ФАКТОР П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, в тому числі за Кредитним договором № 016/02151/03/20 від 20.03.2020.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Отже, починаючи з 01.12.2020 ТОВ «ФАКТОР П» є новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі Кредитного договору № 016/02151/03/20 від 20.03.2020, укладеним між ТОВ «Просто Позика» та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11, від 13 листопада 2024 року у справі № 709/1151/24, від 22 листопада 2024 року у справі № 601/1776/24).
Відтак, позивач набув право вимоги до відповідача на підставі та у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Судом встановлено, що 20.03.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Просто Позика» укладено кредитний договір № 016/02151/03/20. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом, комісії. ТОВ «Просто Позика» виконало взяті на себе зобов`язання, відповідач отримав на суму кредиту. 01.12.2020 право вимоги за кредитним договором № 016/02151/03/20 від 20.03.2020 отримав позивач по справі - ТОВ "ФАКТОР П", натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 89 441 грн. 00 коп., яка складається з залишку суми кредиту – 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом – 49 813, 29 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2422,4 грн.
Керуючись ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П" заборгованість по Кредитному договору №016/02151/03/20 від 20.03.2020, що становить 89 441 грн. 00 коп., яка складається з залишку суми кредиту – 39 627, 71 грн. та залишку процентів за користування кредитом – 49 813, 29 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П" судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П", місцезнаходження: 02094, м. Київ, пр-т Л. Каденюка, 23; код ЄДРПОУ 41921531.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 01.04.2026.
Суддя Н. Г. Кучина