СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/3475/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.
розглянувши в порядку спрощеного (без виклику представників сторін) провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Гети Ірини Василівни (вх. №2773 Х/1) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Рильової В.В. в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи 01.12.2025 у справі №922/3475/25 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків
до Гети Ірини Василівни, м.Куп`янськ, Харківська область,
про стягнення 42 300,80грн,

УСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Гети Ірини Василівни заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60350 від 01.01.2019 за період квітень 2023 та жовтень 2024 у розмірі 42300,80грн (34325,07грн. - основна заборгованість, 1907,67грн - 3% річних, 6068,06грн - інфляційні втрати).
Також позивач просив суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Гети Ірини Василівни на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" грошові кошти у сумі 42300,80 грн (з яких: 34325,07 грн - основна заборгованість, 6068,06грн - інфляційні втрати, 1907,67 грн - 3% річних), а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що 01.01.2019 року між позивачем (постачальник) та ФОП Гетою І.В. (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60350.
Згідно заяви-приєднання постачання електричної енергії за Договором № 60350 здійснюється на АЗС за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z9028611598542.
Розрахунки за спожиту електроенергію проведені на підставі переданих показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".
Щодо підсудності даного спору Господарському суду Харківської області, суд зазначив, що підприємницька діяльність ФОП Гети І.В. припинена з 25.07.2025, при цьому, предметом позову є заборгованість відповідача зі сплати за постачання електричної енергії за період квітень 2023 та жовтень 2024, тобто за період коли відповідач мав статус ФОП.
Суд зазначив, що згідно п.11 комерційної пропозиції №1 договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Беручи до уваги, що відповідач на адресу позивача з відповідними заявами про припинення дії договору не звертався, суд дійшов висновку, що такий договір на час розгляду справи є пролонгованим та діючим.
Судом встановлено, що позивачем виконано зобов`язання за договором №60640 у повному обсязі, а відповідачем порушено умови договору в частині сплати вартості спожитої електричної енергії за спірний період, що не спростовано відповідачем та підтверджено наявними у справі доказами.
Поряд з цим, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до оператора системи про відключення об`єкта від споживання електричної енергії в спірний період; доказів, що відповідач у передбачений договором спосіб повідомив позивача з 24.02.2022 про виникнення аварійних ситуацій, знеструмлення чи припинення електропостачання, відсутність електропостачання об`єктів споживача у спірний період, пошкодження/руйнування електроустановок відповідача до непридатного для споживання стану.
Враховуючи те, що відповідачем не були вчасно виконані зобов`язання зі сплати коштів за постачання електричної енергії, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат, розрахунок яких за висновками суду виконано арифметично вірно, у відповідності обставинам справи та вимогам законодавства.

19.12.2025 Гета І.В. звернулась до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
- апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 задовольнити;
- рішення Господарського суду Харківської області, від 01.12.2025 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до Гети Ірини Василівни про стягнення заборгованості відмовити.
Скаржниця вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення не врахував усіх обставин та не дослідив в повному обсязі всі докази за справою, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, та дійшов неправильного висновку, задовольняючи позовну заяву.
Гета І.В. зазначає, що з початком повномасштабного вторгнення росії в Україну м.Куп`янськ перебувало під окупацією, тому з 04.03.2022 року відповідач була вимушена виїхати за кордон, у зворотному напрямку вона кордон України не перетинала, що на переконання відповідача підтверджується копією закордонного паспорту. Тобто саме з того часу вона не користується комунальними послугами. 
Посилається на те, що діяльність ФОП була припинена 25.07.2025, але фактично діяльність не здійснювалася з моменту початку повномасштабного вторгнення росії в Україну.
3 вересня 2022 року автозаправна станція "LPG есо" повністю була знищена, будь-яке споживання житлово-комунальних послуг неможливе.
Апелянт зазначає, що місто Куп`янськ з 24.02.2022 перебувало в окупації до вересня 2022. На сьогодні м. Куп`янськ є територією активних бойових дій. Стягнення забороняється на території, де ведуться бойові дії або яка перебуває поза контролем Уряду України, відповідно до Переліку Мінреінтеграції, що регулярно оновлюється (наказ Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 року, зареєстрований Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за номером 380/43786). 
Вважає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що Гета І.В., як власник нежитлового приміщення, несе відповідальність за спожиті комунальні послуги, а також докази про те, що Гета І.В. дійсно споживала послуги з електропостачання в період із квітня 2023 року по жовтень 2024 року.
Посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 7 липня 2020 року в справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 с19), відповідно до якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Щодо позовних вимог про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних, відповідач зазначає, що стягнення 3% річних та індексу інфляції є похідною вимогою від первісної, а отже, якщо вимоги позивача про стягнення основного боргу підлягають відмові, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Крім того, з 30.12.2023 діє заборона на нарахування штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з несплатою їх в повному обсязі, на території, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територіях.
Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 3% річних, інфляційні втрати, що утворилися за період часу з 10.03.2022 по 30.07.2024 роки, тобто до та після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року № 1405 від 29.12.2023 року.
На сьогодні м. Куп`янськ входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією, а отже, вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 справу №922/3475/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3475/25.
Відкладено вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Гети І.В. на рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25 до надходження матеріалів справи.
31.12.2025 справа № 922/3475/25 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 апеляційну скаргу Гети І.В. на рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25 залишено без руху. Встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати (доплати) судового збору у сумі 908,40грн. 
У строк, визначений судом скаржниця надіслала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, до якої на виконання вимог ухвали суду від 02.01.2026 додано докази доплати судового збору.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Гети І.В. на рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25; установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк до 29.01.2026 для подання заяв та клопотань. Справу постановлено розглядати без повідомлення учасників справи.
20.01.2026 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що з вересня 2022 автозаправна станція відповідача, куди здійснювалося постачання електроенергії за точкою комерційного обліку код EIC 62Z9028611598542 була знищена, а тому на думку відповідача, електрична енергія не могла споживатися, позивач зазначає, що згідно заяви-приєднання постачання електричної енергії за Договором № 60350 здійснюється на АЗС за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z9028611598542, що розташований за адресою: Куп`янський район, с. Грушівка, вул. Садова, буд. 98, та стоматологічний кабінет за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z3099829852486, що розташований за адресою: м. Куп`янськ, вул. Пушкінська, буд. 6. Тобто, електричну енергію позивач постачав на дві точки комерційного обліку, і окрім АЗС, на яку посилається відповідач, була ще точка комерційного обліку 62Z3099829852486.
На переконання позивача, будь-яких повідомлень від відповідача про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених у заяві приєднанні або про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією у відповідності до "Правил роздрібного ринку електричної енергії", які регулюють відносини на роздрібному ринку електричної енергії, не надходило, тому Гета Ірина Василівна зобов`язана здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.
Позивач звертає увагу на те, що ФОП Гета І.В., як фізична особа-підприємець за основним видом діяльності якого є КВЕД 86.23 стоматологічна практика (основний) припинила підприємницьку діяльність 25.07.2025. Визначений у позовних вимогах період заборгованості за спожиту електричну енергію (квітень 2023 року та жовтень 2024 року) входить до періоду, коли Гета І.В. здійснювала підприємницьку діяльність.
Заперечуючи проти доводів скарги зазначає, що посилання відповідача на застосування норм постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" щодо неможливості стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам діючого законодавства, оскільки пункт 1 цієї постанови охоплює лише певну конкретно визначену законом категорію, а саме населення та застосовуються саме до сплати населенням житлово комунальних послуг, а не юридичних осіб. Вказана постанова не може бути застосована до зазначених правовідносин, які виникли між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Гетою Іриною Василівною, оскільки надання електричної енергії здійснювалось позивачем як для непобутового споживача, а саме на нежитлові приміщення.
Як зазначає позивач, ПрАТ "Харківенергозбут", як електропостачальник, використовуючи валідовані та сертифіковані дані про обсяг розподіленої споживачу електричної енергії, які отримав від оператора системи розподілу, здійснив нарахування вартості електричної енергії, застосовуючи відповідний тариф, передбачений умовами договору тощо.
Вважає, що розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію є обґрунтованими, оскільки проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго", про що свідчить Витяг з Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника. Зазначений витяг сформований на підставі інформації, яка отримується позивачем від АТ "Харківобленерго" в порядку обміну даними комерційного обліку.

Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано терміни, які суд вважає достатніми для можливості реалізації сторонами своїх процесуальних прав.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом) до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Згідно ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що ціна позову у даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заперечення позивача, викладені у відзиві, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східний апеляційний господарський суду встановив наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 січня 2019 року між позивачем (постачальник) та ФОП Гетою І.В.(споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60350 (далі - Договір).
Згідно з п. 1.1. Договору цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно з п. 3.4. Договору початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.
Відповідно до заяви-приєднання, яка є Додатком №1 до Договору, відповідач приєднався з 01.01.2019 до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № №60350 від 01.01.2019 за вказаними у заяві-приєднання об`єктами, що приєднані до електричних мереж оператора системи розподілу АТ Харківобленерго, на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів від 01.01.2019.
Згідно заяви-приєднання, постачання електричної енергії за Договором №60350 здійснюється на АЗС за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z9028611598542, що розташований за адресою: Куп`янський район, с. Грушівка, вул. Садова, буд. 98, та стоматологічний кабінет за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z3099829852486, що розташований за адресою: м. Куп`янськ, вул. Пушкінська, буд. 6.
Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.
Пунктом 5.9. Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в Комерційній пропозиції № 1, яка є додатком № 3 до цього Договору.
Згідно з п. 5.13 Договору Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.
Згідно з умовами пункту 4 Комерційної пропозиції № 1 рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.
Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.
Відповідно до п. 13.1 Договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватися з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві- приєднанні.
Згідно п.11 комерційної пропозиції №1 договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.
Згідно з пп. 4.12., 4.13. розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
За умовами п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
Відповідно до п. 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. 
За вимогами п. 9.1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
З урахуванням наведеного, розрахунки за спожиту електроенергію відповідача проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".
Позивачем зазначено, що згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго", відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період квітень 2023 та жовтень 2024 на загальну суму 34325,07 грн, а саме:
- за квітень 2023 на суму 30122,89 грн. Відповідачем за квітень 2023 спожито 4975 кВт*год., що вбачається з відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та Акт приймання-передачі за квітень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 10.05.2023, докази відправлення наявні в матеріалах справи. Строк сплати рахунку 17.05.2023.
- за жовтень 2024 на суму 7168,54 грн (за жовтень 2024 спожито 686 кВт*год., що вбачається з відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та Акт приймання-передачі за жовтень 2024 року було відправлено засобами поштового зв`язку 04.11.2024, докази відправлення додано до позову та наявні в матеріалах справи. Строк сплати рахунку 11.11.2024.
Крім того, позивач додатково зазначає про надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії станом на 01.04.2022, який разом з ПДВ складає 2966,36 грн. згідно платіжної інструкції № 678680 від 24.01.2022, № 678679 від 24.01.2022 та № 744819 від 15.02.2022.
Також позивач звертає увагу суду на те, що 01.05.2025 в ході виконання виконавчого провадження № 77909771 з виконання судового наказу господарського суду Харківської області від 18.02.2025 у справі № 922/449/25 приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. було перераховано грошові кошти у розмірі 8894,61 грн. (платіжна інструкція № 45113 від 01.05.2025 року )
На підставі ухвали господарського суду Харківської області від 27.05.2025 року у справі № 922/449/25 про скасування судового наказу від 18.08.2025 кошти у розмірі 8894,61 грн. були повернуті Відповідачу. Заборгованість за спожиту електричну енергію за період квітень 2023 року та жовтень 2024 року по Договору № 60350 від 01.01.2019 складає 34325,07 грн.
Рахунки за електричну енергію, акти приймання-передачі електричної енергії за спірний період та докази їх направлення відповідачу наявні в матеріалах справи.
Відповідно до п. 9.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.
Згідно з п. 7 Комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:
- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;
- 3% річних з простроченої суми.
При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.
ПрАТ "Харківенергозбут" як постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, проте відповідачем порушено погоджені умови Договору в частині сплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу 3% річних у сумі 1 907,67 грн та інфляційні втрати в сумі 6068,06 грн.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 42 300,80грн, яка виникла у відповідача за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії за період квітень 2023 та жовтень 2024.
За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії споживачу №941УЗ від 11.10.2019 за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а згідно з приписами ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч.ч. 2, 4, 9 ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому ст. 21 цього Закону.
Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.
Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
Відповідно до пункту 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.
З наявних матеріалів справи вбачається, що на підтвердження фактичного споживання відповідачем електричної енергії за договором у спірний період квітень 2023 та жовтень 2024 позивачем надано, зокрема, фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії ПрАТ "Харківенергозбут" та фактичний відпуск електричної енергії по кожному споживачу (в т.ч. по ФОП Гета І.В.) за квітень 2023 та за жовтень 2024; витяг з реєстру фактичних обсягів ел.енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" (оператор системи розподілу АТ "Харківобленерго)", рахунки за спожиту електричну енергію з доказами направлення на адресу відповідача, рахунки на оплату відсотків річних та інфляційних нарахувань ( з доказами направлення).
Обґрунтовуючи нарахування відповідних обсягів спожитої електричної енергії позивач посилається на те, що вони сформовані згідно з переданими даними розподілу електричної енергії оператором системи розподілу електричної енергії (далі - ОСР), що також підтверджується відповіддю АТ "Харківобленерго" від 13.08.2025 на адвокатський запит позивача.
З відповіді вбачається, що у квітні 2023 року персоналом АТ "Харківобленерго" виконано контрольний огляд приладу обліку електричної енергії СТЕЛО5М №48783, складено акт контрольного огляду засобів обліку від 30.04.2023 №002288 та зафіксовано показники "058767,6".
У жовтні 2024 року персоналом АТ "Харківобленерго" виконано контрольний огляд приладу обліку електричної енергії СТ-ЭА08Д №005613, складено акт контрольного огляду засобів обліку від 28.10.2024 №001927 та зафіксовано показники "073444,2".
На підставі акта контрольного огляду засобів обліку від 30.04.2023 №002288 АТ "Харківобленерго" сформовано акт про обсяги розподіленої електричної енергії за квітень 2023 року, де вказано показники у попередньому періоді "53794" (березень 2022 року) та показники у розрахунковому періоді "58767,6". 
На підставі акта контрольного огляду засобів обліку від 28.10.2024 №001927 АТ "Харківобленерго" сформовано акт про обсяги розподіленої електричної енергії за жовтень 2024 року, де вказано показники у попередньому періоді "78759" (березень 2022 року) та показники у розрахунковому періоді "79444,2". 
Крім того зазначено, що за адресами Куп`янський район, с. Грушівка, вул. Садова, буд. 98, за адресою: м. Куп`янськ, вул. Пушкінська, буд. 6 відключень електроенергії за квітень 2023 року та жовтень 2024 року не було. 
Таким чином, на підставі даних, отриманих від оператора системи розподілу, постачальником були сформовані та направлені на адресу споживача рахунки, оплата яких повинна бути здійснена споживачем у строк, не більше 5 робочих днів після отримання рахунку (згідно з умовами договору та комерційної пропозиції).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що дані оператора системи розподілу є належним та достовірним доказом на підтвердження обсягу фактичного споживання електричної енергії, а тому протилежні доводи апелянта відхиляються як безпідставні.
Будь-яких доказів на підтвердження інших обсягів споживання у спірні періоди, ніж ті, що відображені оператором системи розподілу, сторонами суду не надано.
У свою чергу, відповідачем будь-якими доказами не спростовано факту споживання електричної енергії за квітень 2023 та жовтень 2024, не подано суду власного контррозрахунку заборгованості за вказаний період.
Доводи відповідача з приводу нездійснення господарської діяльності з моменту початку повномасштабного вторгнення росії в Україну та перебування відповідача за кордоном судова колегія відхиляє, враховуючи підтверджений матеріалами справи факт споживання електричної енергії.
Від відповідача не надходило жодних заяв на його відключення від електричних мереж оператора системи розподілу у зв`язку з припиненням господарської діяльності.
Разом з цим, як свідчить зміст умов укладеного між сторонами договору, сторони зобов`язалися негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.
Однак, такого повідомлення, направленого постачальнику ПрАТ "Харківенергозбут", або ж оператору системи розподілу, матеріали справи не містять та відповідачем таких доказів суду не надано.
В свою чергу, саме лише посилання на те, що відповідач знаходиться за кордоном, не є беззаперечним свідченням того, що споживання електроенергії не відбувалося.
Доказів того, що споживання електроенергії відбувалося не відповідачем, а будь-якими іншими особами чи споживачами, сторонами не надано та матеріали справи не містять.
Отже, відповідачем не було спростовано та не надано суду жодних доказів того, що протягом спірного періоду квітня 2023 та жовтня 2024 на об`єкт відповідача не здійснювалося електропостачання та було відсутнє його споживання.
Матеріали справи не містять доказів, звернення відповідача до оператора системи про відключення об`єкта від споживання електричної енергії в спірний період, як й доказів того, що відповідач у передбачений договором спосіб повідомив позивача з 24.02.2022 про виникнення аварійних ситуацій, знеструмлення чи припинення електропостачання, відсутність електропостачання об`єктів споживача у спірний період, пошкодження/руйнування електроустановок відповідача до непридатного для споживання стану.
Доводи відповідача про виїзд за кордон, що на її думку свідчить про невикористання електричної енергії, та нездійснення підприємницької діяльності відхиляються судом, оскільки фізична відсутність відповідача в Україні не звільняє від виконання обов`язків, передбачених укладеним договором.
У відповідності до п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється у разі розірвання договору між споживачем та оператором системи. Згідно п. 1.2.15. цих же Правил договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа.
Крім того, згідно із п. 8.4. договору якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт споживача, то споживач має звернутися до оператора системи.
Отже, якщо відповідач бажав припинити постачання електричної енергії, то останній зобов`язаний був звернутися до позивача для розірвання договору та здійснення відповідних технічних дій задля відключення від електропостачання. Однак, в матеріалах справи відсутні відповідні документи, що підтверджують або розірвання договору, або звернення відповідача до позивача з метою припинення електропостачання.
Відповідно до умов пункту 6.2. договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами договору. Відтак, посилання відповідача на перебування за межами України не має юридичного значення у контексті виконання обов`язків за договором постачання електричної енергії споживачу. Факт фізичної відсутності споживача у приміщенні не звільняє його від обов`язку оплачувати електроенергію, що фактично споживалася.
Також, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця Гети Ірини Вікторівни припинена з 25.07.2025. Разом з цим, у спірний період (квітень 2023 та жовтень 2024) відповідач мала статус ФОП.
Доводи апелянта щодо перебування м.Куп`янську в окупації не приймаються судом, оскільки територія Куп`янської міської територіальної громади була тимчасово окупована рф та на її території велися бойові дії у період з 25.02.2022 по 26.09.2022, і ці обставини в силу ч. 3 ст. 75 ГПК України є загальновідомими та підтверджені також інформацією щодо переліку деокупованих територій у Куп`янському районі Харківської області.
Проте період, за який заявлені позовні вимоги (квітень 2023 та жовтень 2024), знаходиться поза межами періоду тимчасової окупації Куп`янської міської територіальної громади.
При цьому, включення міста до відповідного Переліку може бути підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а не підставою для звільнення саме від виконання грошового зобов`язання. Істотним наразі є те, що в межах даної справи відповідача не притягнено до відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки позивач не заявляв до стягнення пеню, а інфляційні і річні за позицією та практикою Верховного Суду є складовою грошового зобов`язання. 
Щодо доводів відповідача стосовно того, що з вересня 2022 автозаправна станція відповідача, куди здійснювалося постачання електроенергії за точкою комерційного обліку код EIC 62Z9028611598542 була знищена, а тому на думку відповідача, електрична енергія не могла споживатися суд зазначає наступне.
Згідно заяви-приєднання постачання електричної енергії за Договором № 60350 здійснюється на АЗС за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z9028611598542, що розташований за адресою: Куп`янський район, с. Грушівка, вул. Садова, буд. 98, та стоматологічний кабінет за точкою комерційного обліку код ЕІС 62Z3099829852486, що розташований за адресою: м. Куп`янськ, вул. Пушкінська, буд. 6.
Суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив, що електричну енергію позивач постачав відповідачу на дві точки комерційного обліку, і окрім АЗС, на яку посилається відповідач, була ще точка комерційного обліку 62Z3099829852486.
Східний апеляційний господарський суд також зауважує, що АЗС та стоматологічний кабінет знаходяться за різними адресами.
Додана до відзиву на позов фотографія нефункціонуючої АЗС (апелянт стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги додані до відзиву докази) жодним чином не може підтверджувати відсутність електропостачання на іншому об`єкті в стоматологічному кабінеті, який знаходиться за іншою адресою.
Окрім наведеного, не можуть бути доказами неспоживання електроенергії та відсутності здійснення підприємницької діяльності додані до відзиву податкові декларації ФОП Гети І.В., позаяк вони подані за звітний 2022 рік.
Крім того, відсутність прибутку, відображеного в податкових декларація не свідчать про відсутність споживання електроенергії та не є документом, який спростовує факт їх фактичного використання.
Також, Східний апеляційний господарський суд вважає недоречним посилання відповідача на норми постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" щодо неможливості стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки пункт 1 цієї постанови охоплює лише певну конкретно визначену категорію, а саме населення та застосовуються саме до сплати населенням житлово комунальних послуг, а не юридичних осіб. Вказана постанова не може бути застосовано до зазначених правовідносин, які виникли між ПрАТ "Харківенергозбут" та ФОП Гетою Іриною Василівною, оскільки надання електричної енергії здійснювалось позивачем як для непобутового споживача, а саме на нежитлові приміщення.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази з урахуванням вимог ст.ст. 74 - 79, 86 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність позивачем підстав для стягнення заборгованості з відповідача за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60350 у розмірі 34325,07грн. за період квітень 2023 та жовтень 2024.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору, та є обґрунтованим, з чим погоджується апеляційний суд.
Апелянт проти арифметичної вірності здійснених нарахувань заперечень не висловив.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що аргументи скаржника були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Хаджинастасиу проти Греції").
Доводи апеляційної скарги Гети І.В. наведених висновків суду не спростовують та фактично дублюють заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Гети І.В. слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25 - без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ: 
Апеляційну скаргу Гети І.В. залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3475/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя М.М. Слободін