Справа № 203/6519/25 
Провадження № 2/204/1072/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді     Черкез Д.Л., 
за участю секретаря судового засідання   Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2025 року до Чечелівського районного суду м. Дніпра з Центрального районного суду м. Дніпра згідно ухвали суду від 20 жовтня 2025 року надійшла цивільна справа № 203/6519/25 за позовною заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в якій позивачі просили, з урахуванням заяви про зміну предмета позову: визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації державного житлового фонду в безоплатній передачі у власність позивачам в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за позивачами право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , безоплатно, в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири; зобов?язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації державного житлового фонду провести за позивачами приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири. В обґрунтування позову зазначили, що для реалізації свого права на приватизацію, позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою щодо оформлення передачі в приватну спільну сумісну власність квартиру, яку займає разом з членами сім?ї на умовах найму у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Листом від 05 червня 2025 року № 3/16-2815 відповідачем надано відмову у наданні адміністративної послуги та зазначено, що згідно з довідкою № 4816 від 07.05.2025, наданою Комунальним підприємством «Дніпровське міське БТІ» Дніпровської міської ради, містяться відомості про право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державною житлового фонду» від 19.06.1992 р. із змінами та доповненнями, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку (21 кв.м загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м додатково на сім?ю) один раз. Вважають вказану відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради необґрунтованою і протиправною. Зазначають, що відповідач не діяв у спосіб, визначений законом. У зв`язку з викладеним позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року вказану справу було прийнято до провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що відповідно до клопотання Дніпропетровського ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт ДПО України від 26 червня 1997 року за № 166, адміністрація та профспілковий комітет Дніпропетровського СПЕЦ РБП ПР клопотало про виділення головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_1 трьохкімнатної квартири, оскільки вона гостро потребує поліпшення житлових умов (а.с. 34-35).
01 липня 1997 року за № -86 Добровільне Пожежне товариство України надало відповідь на клопотання № 166 від 26 червня 1997 року в якому зазначено, що дозволяється виділити трьохкімнатну квартиру загальною площею 59,1 кв.м. по АДРЕСА_3 , головному бухгалтеру ОСОБА_1 (а.с. 36).
Судом встановлено, що 27 липня 1999 року  ОСОБА_1 отримала ордер на житлове приміщення № 7 з сім`єю із 4-х чоловік на право зайняття житлового приміщення площею 62 кв.м., яке складається із 3-х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (мати) (а.с. 24). Ордер виданий на основі рішення президії правління Добровільного Пожарного товариства України від 01 серпня 1997 року № 35/2.
З 13 серпня 1999 року позивачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у вказаному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 25 квітня 2025 року № 10/5-822 та від 08 липня 2025 року № 10/5-1284 (а.с. 59, 107).
Згідно відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 25 квітня 2025 року № 10/5-818 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 25 березня 1985 року по 10 серпня 1999 року (а.с. 60).
Згідно відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 25 квітня 2025 № 10/5-816 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , по формі А матері ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 25 березня 1985 року, по власній формі А з 24 жовтня 1997 року по 10 серпня 1999 року (а.с. 61).
Як вбачається з листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 07 травня 2026 року № 4816 (а.с. 43), станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційних справах за адресами:
АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності на частину квартири за: гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 (ПІБ надано російською мовою згідно правовстановлюючого документа) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 1998 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно розпорядження № 334-98, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записане в реєстрову книгу № 121п за реєстровим № 22;
АДРЕСА_3 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 за гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 та за будь-якою іншою особою.
Житловий будинок літ. А-5 по АДРЕСА_3 , в який увійшла квартира АДРЕСА_4 , зареєстрованим балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» Дніпропетровської міської ради на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 березня 2003 року № 1549, від 19 листопада 2003 року № 11/13, про що зроблений відповідний запис в обліковій книзі № 26 ЖЮ за реєстровим № 1665-25. Відомості про наявність самочинного переобладнання квартири АДРЕСА_5 , відсутні.
29 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою в якій просила згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» оформити передачу в приватну власність квартири, яку вона займає разом з членами сім`ї на умовах найму (а.с. 21), а також надала пакет документів.
Однак, за вих. № 3/16-2815 від 05 червня 2025 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради на ім`я ОСОБА_1 було надано відповідь (а.с. 22-23), в якій зазначено, що підставою у відмові надання адміністративної послуги є ненадання необхідних документів у повному обсязі, а саме:
1. Заява на приватизацію не оформлена належним чином в частині зазначення форми власності; 
2. Відсутня довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, також зазначена довідка не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; 
3. Згідно з довідкою № 4816 від 07.05.2025, наданою Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, містяться відомості про право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. із змінами та доповненнями, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку (21 кв.м. загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м додатково на сім?ю) один раз. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.06.10 № 15-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 вищезазначеного Закону: «... право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і, відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком»;
4. Згоди на збір та обробку персональних даних засвідчені неналежним чином у частині зазначення прізвища, імені, імені по батькові;
5. Відсутні відомості про реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;
6. Відсутні копії документів, що посвідчують особу та затверджують громадянство України, копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, згоди на збір та обробку персональних даних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;
7. Копія ордера не засвідчена належним чином. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України ордер дійсний протягом 30 днів. В наданому пакеті документів є копія ордера на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від 14.08.1997. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2025/004913193 від 15.04.2025 наймач зареєстрований за вказаною адресою 13.08.1999. Таким чином, заявником не надані документи, що підтверджують право вселення та реєстрацію в квартирі АДРЕСА_5 .
Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 повторно звернулась з заявою щодо передачі у власність квартири, однак листом № 3/16-7245 від 20 лютого 2026 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було повідомлено, що в поданому пакеті документів на приватизацію квартири АДРЕСА_5 відсутня довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, також зазначена довідка не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; згідно з довідкою № 4816 від 07.05.2025, наданою Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, містяться відомості про право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; копія ордера не засвідчена належним чином. Підставою у відмові надання адміністративних послуг є те, що право на приватизацію вже використано (а.с. 105-106). 
У статті 4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.  Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наполягали на тому, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у здійсненні приватизації займаної позивачами квартири АДРЕСА_5 , є неправомірною та порушує право позивачів на приватизацію.
У статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право на повагу до житла.
У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Відмовляючи в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири АДРЕСА_5 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради підставою відмови у наданні адміністративної послуги зазначило, що копія ордера не засвідчена належним чином.
Так, стаття 9 Житлового кодексу України визначає, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.
Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19 червня 1992 року.
Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також заборона приватизувати конкретне приміщення (частина 4 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404 (далі – Положення № 396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. 
Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, а саме: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;  копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;  копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);  копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);  довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;  технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;  копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;  документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;  копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);  заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.  Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають:  витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла;  копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла;  форму первинної облікової документації № 028/о «Консультаційний висновок спеціаліста» з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.
Позивач ОСОБА_1 при зверненні до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію нерухомого майна, подала всі необхідні документи, в тому числі надала і копію ордера на житлове приміщення. 
Неналежне, на думку відповідача, надання копії ордера на житлове приміщення не може бути підставою для відмови особі у приватизації житла за наявності для цього передбачених законом підстав.
Враховуючи викладене, відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири з підстави, що копії ордера на житлове приміщення не засвідчена належним чином, є неправомірною та такою, що порушує право позивачів на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.
Надаючи оцінку зазначеним у листі 3/16-7245 від 20 лютого 2026 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради обставинам, що в наданому позивачем пакеті документів є копія ордера на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від 14.08.1997 року, суд до уваги їх не бере та відхиляє як помилкові, оскільки судом встановлено, що позивачу було надано ордер на житлове приміщення № 7 від 27 липня 1999 року (а.с. 24).
Як було встановлено судом, позивачі 13 серпня 1999 року зареєстрували своє місце проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вселилися в квартиру впродовж місячного строку встановленого Законом.
Таким чином, зазначені у листі відповідача обставини про те, що заявником не надані документи, що підтверджують право вселення та реєстрацію в квартирі АДРЕСА_5 , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими під час розгляду справи обставинами, а тому судом до уваги не беруться як недоведені та безпідставні.
Крім того, відмовляючи у наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири АДРЕСА_5 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради ще однією підставою відмови у наданні адміністративної послуги зазначило те, що в поданому ОСОБА_1 пакеті документів відсутня довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, також зазначена довідка не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як було встановлено судом, за адресою: АДРЕСА_1 , наявні відомості про реєстрацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за вказаною адресою з 13 серпня 1999 року, що підтверджується довідкою відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 08 липня 2025 року № 10/5-1284, яка також була надана від подачу разом з іншими документами при зверненні позивача з заявою про приватизацію займаного житла (а.с. 107).
Таким чином, суд зазначає, що позивачем належним чином виконано приписи п. 18 Положення № 396 щодо надання довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі, позивач ОСОБА_1 отримала та надала відповідачу відповідну довідки про склад сім`ї.
Стосовно того, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради суд зазначає, що відсутність такої довідки в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не може бути підставою для відмови позивачам у приватизації займаної ними квартири, оскільки наявність такої довідки у Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур приписами Положення № 396 не передбачена.
Враховуючи викладене суд зазначає, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири з тієї підстави, що в пакеті документів відсутня довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, та того, що довідка не сформована в Електронній картотеці департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, є неправомірною та такою, що порушує право позивачів на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.
Крім того, відмовляючи у наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири АДРЕСА_5 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради ще однією підставою відмови у наданні адміністративної послуги зазначило те, що згідно з довідкою № 4816 від 07.05.2025, наданою Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, містяться відомості про право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 1998 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 334-98, на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_6 , записано в реєстрову книгу №121п за реєстровим № 22, що підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради № 4816 від 07 травня 2025 року (а.с. 43).
Як зазначили позивачі у позовній заяві, вони не в повному обсязі використали належне їм право на безоплатну приватизації займаного житлового приміщення, оскільки відповідно до встановлених норм на двох позивачі мали право приватизувати 52 кв.м. із разрахунку (21 кв.м. *2 + 10.кв.м.). Натомість, кв. по АДРЕСА_2 мала загальну площу 40,4 кв.м., житлову – 26,6 кв.м.
З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_6 вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 40,4 кв.м., житлова – 26,6 кв.м. (а.с. 67-70).
Тобто, на теперішній час позивачі використали своє право на безоплатну приватизацію в обсязі меншому, аніж визначено законом (40,4 кв.м. \ 2 = 20,2 кв.м.).
Разом з цим, у статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що приватизація здійснюється шляхом:  безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;  продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра (частина 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
Офіційне тлумачення цієї статті викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року № 15-рп/2010, згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.
Тобто, приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Якщо площа займаної квартири, кімнати менше санітарної норми, то громадянин має використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) кімнати державного житлового фонду, наймачем, якої він є.
Таким чином, враховуючи, що при приватизації квартири  АДРЕСА_6 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було передано загальну площу даного житла, меншу, ніж встановлена законодавством України санітарна норма, позивачі не позбавлені права на приватизацію в межах житлового чека (залишку неотриманої площі).
Враховуючи викладене, відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в наданні адміністративної послуги щодо приватизації квартири з тієї підстави, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку приватизації вже набули право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є неправомірною та такою, що порушує право позивачів на безоплатну приватизацію майна в межах повного обсягу житлового чеку.
Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла.
Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (частина перша статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Суд зазначає, що рішення відповідача про відмову позивачам в приватизації квартири прийняте неправомірно, без врахування норм законодавства, та порушує право позивачів на отримання житла у власність.
Враховуючи все вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-7245 від 20 лютого 2026 року, як органу приватизації державного житлового фонду, в безоплатній передачі у власність  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а отже позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, оскільки орган приватизації зволікає з прийняттям рішення щодо права  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на безоплатну приватизацію житлового приміщення, зокрема, квартири АДРЕСА_5 , з правом викупу надлишкової загальної площі квартири, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.
Таким чином, суд вважає за можливе зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду, провести за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватизацію квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 59,1 кв.м., безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири, а отже позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині також підлягають задоволенню.
Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачів повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 5 084,80 грн., (тобто по 2 542,40 грн. на користь кожного позивача).
На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 15, 16, 345 Цивільного кодексу України, ст. 9, 58 Житлового кодексу України, ст. 3, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року № 396, та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-7245 від 20 лютого 2026 року, як органу приватизації державного житлового фонду, в безоплатній передачі у власність  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ,  право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , безоплатно в межах залишку неотриманої площі та з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.
Зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду, провести за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , приватизацію квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 59,1 кв.м., безоплатно в межах залишку неотриманої площі з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.
Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 16, ЄДРПОУ – 38114671) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП – НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 2 542,40 грн. (дві тисячі п`ятсот сорок дві гривні, 40 копійок). 
Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 16, ЄДРПОУ – 38114671) на користь  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП – НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 2 542,40 грн. (дві тисячі п`ятсот сорок дві гривні, 40 копійок). 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя        Д.Л. Черкез