Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2026 р. №520/32808/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів 

В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:
Скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 18.11.2025 №UA807000/2025/000354/2.
В обґрунтування позову зазначено, що при здійсненні митного оформлення товарів надав всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Від Харківської митниці, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що задекларований рівень митної вартості товару був нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, використані Позивачем відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані Позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зазначено, що при аналізі документів, які були подані разом зі спірною ЕМД №25UA807200017490U6 від 18.11.2025 встановлено, що інвойс від 11.08.2025 №2025-JR02-003 не містить відміток митного органу країни відправлення, що викликає сумніви щодо чинності такого документу. Також не було підкріплено до графи 44 ЕМД сканкопії договору транспортного експедування №27414 від 07.10.2025, який вказаний у спірній ЕМД та у платіжній інструкції № 16360 від 14.10.2025. Позивачем не був наданий до митного контролю і митного оформлення договір транспортного експедування №2107/25/01 від 21.07.2025, який вказаний у рахунку на оплату транспортних послуг № 27414 вiд 07.10.2025. На момент митного оформлення додатково не було додано цих договорів.
Також, позивачем не надані до митного контролю і митного оформлення каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару. Крім того, транзитна митна декларація Т1 країни Польща №25PL322080NSVFYXM6 надана позивачем без перекладу (стаття 254 МКУ). 
Також, в документі Т1 від 14.10.2025№25PL322080NSVFYXM6 вбачаються розбіжності, а саме відрізняється інвойс, що поданий до митного оформлення. Позивачем був наданий лист від TSL SILESIA Sp.zo.o. №TSL/CH/43/КВ/2025 від 15.10.2025 до транзитної декларації, в якому вказано, що були введені неправильні данні. Однак, зазначений лист надано від підприємства , яке ніяк не відноситься до виробника JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED і до поставки товару по спірній ЕМД №25UA807200017490U6 від 18.11.2025. В листі від експедитора ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» від 03.12.2025 зазначено, що на підставі п.2.1.1 договору транспортного експедирування № 2107/25/01 від 21.07.2025 (який позивачем не було надано до митного оформлення) вказано, що експедитор має право укладати від свого імені договори та угоди з перевізниками, портами, складами для виконання. Однак, на момент здійснення митного контролю і митного оформлення по спірній ЕМД договору між експедитора ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» та TSL SILESIA Sp.zo.o. позивачем не надано.
Крім того вказано, при перевірці поданих позивачем до митного контролю документів виявлені розбіжності в номері коносамента в спірній ЕМД №25UA807200017490U6 від 18.11.2025, а саме в поданій декларації у графі 44 коносамент вказаний з таким номером та датою №QN25070409 від 02.09.2025, але доданий коносамент по зазначеній партії товару зовсім інший №QN25070409С від 13.08.2025 (завантажено на борт). Крім того, відсутній підпис капітана судна на вищезазначеному коносаменті, що викликає сумніви щодо чинності такого коносаменту.
Також, звертав увагу суду, що номер коносаменту №QN25070409С, який зазначений в експортній митній декларації країни відправлення № 531620250162144465 від 13.08.2025 не співпадає з номером коносаменту №QN25070409 від 02.09.2025, який вказаний у спірній ЕМД і оформлений пізніше експортної декларація країні відправлення. 
Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про правомірність оскаржуваного рішення та необґрунтованість позовних вимог. 
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.
Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Судом з матеріалів справи встановлено, що між позивачем та UNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED, UNIT D,16/F ,ONE CAPITAL PLACE 18 LUARD ROAD, WAN CHAI,HONG KONG укладено контракт №0512/2024 від 05.12.2024, за умовами якого позивач придбав трубки гнучкі із ПВХ, не армовані, не комбіновані з іншими матеріалами без фітингів (а.с. 4-90
Специфікацією від 08.09.2025 №4 був погоджений товар, кількість, сума, оплата та умови поставки між сторонами за контрактом (а.с. 10).
Платіжною інструкцією від 10.09.2025 №294 був оплачений товар за вказаною вище специфікацією (а.с. 11).
17.11.2025 року з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію № №25UA8072000174906, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість у сумі 8562,79 дол. США (а.с.54-55)
У графі 44 вказаної ЕМД №№25UA807200017490U6 від 18.11.2025 декларантом були зазначені документи, які були додані до спірної ЕМД.
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.
У відповідь на повідомлення митниці декларантом 18.11.2025 було надіслано листа б/н щодо неможливості на даний час надати додаткові документи та проханням винести рішення про коригування митної вартості товару.
18.11.2025 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від №UA807000/2025/000354/2 (а.с. 56-57).
Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: від 19.11.2025 №25UA807200017594U0 (а.с. 59-60).
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. 
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. 
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. 
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. 
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України). 
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. 
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. 
За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України). 
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. 
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. 
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. 
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. 
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей. 
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625. 
Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару. 
Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України. 
Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. 
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені таттею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16. 
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. 
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору). 
Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.
Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення від 18.11.2025 №UA807000/2025/000354/2.
У графі 33 оскаржуваного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:
- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним/подібним товарам по даному підприємству; 
- інвойс від 11.08.2025 №2025-JR02-003 не містить відміток митного органу країни відправлення, що викликає сумніви щодо чинності такого документу; 
- відсутній підпис капітана судна на коносаменті від 02.09.2025 №QN25070409, що викликає сумніви щодо чинності такого коносаменту; 
- в документі Т1 від 14.10.2025№25PL322080NSVFYXM6 відрізняється інвойс, що поданий до митного оформлення; у відповідному листі до Т1 в якому вказано, що були введені неправильні данні, лист надано від підприємства Silesia K, що ніяк не відноситься до контрактоотримувача JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED; 
- до 44 графи не підкріплено сканкопії договору від 21.07.2025 № 2107/25/01 , який вказаний у рахунку на оплату транспортних послуг від 07.10.2025 № 27414; 
- номер коносаменту (QN25070409C) в експортній митній декларації країни відправлення від 13.08.2025 № 531620250162144465 не співпадає з номером коносаменту (QN25070409), поданим до митного оформлення; 
- транзитна митна декларація Т-1 країни Польща №25PL3220B0NSVFYXM6 без перекладу (стаття 254 МКУ); 
-відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару: 
- також за інформацією в мережі Інтернет (сайт www.maersk.com/tracking) контейнер №MSKU1444622 прибув в Gdansk 07.10.2025, але згідно СМГС від 15.10.2025 № 03525020 контейнер виїхав тільки 15.10.2025. 
Таким чином вбачаються додатково понесені витрати на зберігання (вивантаження/навантаження) товару, однак вищевказані витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображенні в жодному документі, Таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтвердженні документально, не визначені кількістю та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч. 2ст. 52, ч. 2,9,10 та 21 ст. 58 МКУ; 
- в залізничній накладній від 15.10.2025 № 03525020, наданій до митного оформлення, у графі З вказано, що оплату за транспортні послуги здійснює підприємство Freightleiner PL, але транспортний рахунок та транспортна довідка надані від «Clever Team»; 
- у транспортному рахунку від 07.10.2025 №27414 відсутнє транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України по маршруту Shenzhen China - Gdansk. Також, у транспортному рахунку від 07.10.2025 №27414 вказаний маршрут Shenzhen China - Gdansk, що суперечить інформації в поданій до митного оформлення митній декларації № 25UA807200017490U6, в якій вказано FOB Yantian; 
Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
Щодо наявності рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству суд враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.
Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.
Щодо зауважень до змісту наданого прайс-листа, суд зазначає наступне.
Прайс-лист не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товарів та визначені в частині другій статті 53 Митного кодексу України. Такий документ має додаткове (другорядне) значення для підтвердження заявленої імпортером митної вартості товару і його складання безпосередньо контрагентом, в якого здійснено придбання товару, а не виробником відповідного товару, не може бути підставою для невизнання митними органом заявленої митної вартості за ціною контракту (за першим методом).
Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд.
Водночас, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 815/2731/18, від 01.03.2023, у справі № 420/18880/21.
Крім того, прайс-лист є документом продавця, відповідно, Позивач позбавлений можливості впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформації.
Щодо доводів відповідача, що інвойс від 11.08.2025 №2025-JR02-003 не містить відміток митного органу країни відправлення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що постачальник товару JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED листом від 21.11.2025 повідомляв, що згідно до політики та регламенту митних органів КНР, посадові особи митниці не проставляють відмітки на інвойсі, оскільки він є проміжним супровідним документом, який підтверджує продаж товарів, робіт або послуг.
Таким доводи позивача про відсутність відміток в інвойсі суд вважає необгрутованими.
Доводи відповідача про ненадання декларантом сканкопії договору транспортного експедування №27414 від 07.10.2025, який вказаний у спірній ЕМД та у платіжній інструкції №16360 від 14.10.2025, суд вважає безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи, оскільки декларантом згідно до коду документа m4301 гр.44 поданої митної декларації від 19.11.2025 №25UA807200017594U0 був наданий митному органу договір від 21.07.2025 №2107/25/01 на транспортне експедирування. 
Щодо доводів відповідача, що транзитна митна декларація Т1 країни Польща №25PL322080NSVFYXM6 надана позивачем без перекладу (стаття 254 МКУ). 
Відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 р. N 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.
Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.
Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ані в відзиві не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.
Щодо доводів відповідача про наявність розбіжностей в поданому інвойсі.
Судом встановлено, що Позивачем був наданий лист від TSL SILESIA Sp.zo.o. №TSL/CH/43/КВ/2025 від 15.10.2025 до транзитної декларації, в якому вказано, що були введені неправильні данні. Однак, зазначений лист надано від підприємства , яке ніяк не відноситься до виробника JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED і до поставки товару по спірній ЕМД№25UA807200017490U6 від 18.11.2025.
Згідно до поданої заяви від 11.12.2025 позивач зазначав, що: декларант додатково надає транзитний супровідний документ - Т1 від 14.10.2025 №25PL322080NSVFYXM6 ) країни Польща з перекладом на українську мову та нотаріальним засвідченням його вірності.
Надалі, експедитор ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" листом від 03.12.2025 повідомив, що в рамках укладеного між нами договору від 21.07.2025 №2107/25/01 на транспортне експедирування по коносаменту від 02.09.2025 №QN25070409C, контейнер №MSKU1444622 здійснював експедитор ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ".
Згідно до п.2.1.1 вказаного вище договору експедитор має право укладати від свого імені та/або від імені клієнта договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її антенами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або не нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором.
ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" зазначає, що підприємство Silesia K діяло в інтересах клієнта/замовника ФОП ОСОБА_1 згідно до п.2.1.1 вказаного вище договору, де під час заповнення транспортного транзитного документа Т-1 від 14.10.2025 №25PL322080NSVFYXM6 була допущена помилка, замість вірного номера інвойсу 2025- JR02-003 був зазначений 2025-JR02-03 (без зазначення однієї цифри « 0»). ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" приносить свої вибачення за спричиненні незручності.
Отже доводи відповідача в цій частині суд вважає безпідставними.
Доводи відповідача, що в листі від експедитора ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» від 03.12.2025 заначено, що на підставі п.2.1.1 договору транспортного експедирування № 2107/25/01 від 21.07.2025 (який позивачем не було надано до митного оформлення) вказано, що експедитор має право укладати від свого імені договори та угоди з перевізниками, портами, складами для виконання. Однак, на момент здійснення митного контролю і митного оформлення по спірній ЕМД договору між експедитора ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» та TSL SILESIA Sp.zo.o. позивачем не надано не були висловлені митним органом під час здійснення митного оформлення, що в силу ч. 2 ст. 77 КАС України позбавляє права відповідача як суб`єкта владних повноважень посилатися на них.
Крім того, судом встановлено, що лист від 03.12.2025 експедитора ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" був наданий після здійснення митного оформлення у зв`язку із чим надати договір між експедитором ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» та TSL SILESIA Sp.zo.o. не представлялося можливим, оскільки між позивачем та експедитором є прямий договір від 21.07.2025 №2107/25/01 на транспортне експедирування вантажу.
Щодо доводів відповідача про наявність розбіжностей в номері коносамента в спірній ЕМД №25UA807200017490U6 від 18.11.2025, а саме в поданій декларації у графі 44 коносамент вказаний з таким номером та датою №QN25070409 від 02.09.2025, але доданий коносамент по зазначеній партії товару зовсім інший №QN25070409С від 13.08.2025 (завантажено на борт). Крім того, відсутній підпис капітана судна на вищезазначеному коносаменті, що викликає сумніви щодо чинності такого коносаменту.
Судом встановлено, що згідно до поданої заяви від 11.12.2025 позивач зазначав, що декларантом під час подання митної декларації, за якою було відмовлено у випуску товарів від 17.11.2025 №25UA807200017490U6 був зазначений номер коносаменту QN25070409 без зазначення літери «С», після самостійного виявлення помилки та під час подання нової оформленої митної декларації від 19.11.2025 №25UA807200017594U0, декларант вказав правильний номер коносаменту QN25070409С із зазначенням літери «С».
Декларантом додатково надано коносамент від 25.08.2025 №QN25070409C з підписом капітана судна та печаткою, який був наданий експедитором ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" згідно листа від 03.12.2025.
При цьому, у коносаменті QN25070409С зазначені дві дати, дослівно із тексту перекладу зазначено: « 02.09.2025 ДАТА ТЕЛЕКС РЕЛІЗУ» і « 13.08.2025 завантажено на борт», зазначення будь-якої дати буде вважатися правильним.
Таким чином доводи відповідача про наявність розбіжностей суд вважає безпідставним.
Щодо доводів відповідача про не надання достатніх документів на підтвердження витрат на транспортування та розбіжності у наданих документах.
Згідно до наданої довідки від 07.10.2025 про транспортні витрати експедитора ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ", передбачено, що експедиторська винагорода нараховується на території України з урахуванням ПДВ, а не за її межами.
ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" листом від 03.12.2025 повідомив, що ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" додаткових витрат на маршруті слідування від ОСОБА_2 (Китай) до Gdansk (Польща) щодо зберігання товару в порту GDANSK (Польща) не несло у зв`язку із чим компанія не виставляла окремі рахунки замовнику ФОП ОСОБА_1 для їх оплати, оскільки передбачено безоплатне зберігання в порту (граничні строки).
Відшкодування витрат на навантажно-розвантажувальні роботи за межами території України передбачені у рахунку від 07.10.2025 №27414 про транспортні витрати та сплачені згідно до платіжної інструкції від 14.10.2025 №16360.
Відносно того, що у транспортному рахунку №27414 від 07.10.2025 відсутнє транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України по маршруту Shenzhen China – Gdansk. Також, у транспортному рахунку від 07.10.2025 №27414 вказаний маршрут від порту Shenzhen China – Gdansk, що суперечить інформації в поданій до митного оформлення митній декларації №25UA807200017490U6, від 18.11.2025, в якій вказано умови поставки FOB Yantian, судом встановлено наступне.
ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" листом від 03.12.2025, що стосуються відсутності в рахунку від 07.10.2025 №27414 транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України, то такі витрати не передбачалися. Також, повідомлено, що місто Shenzhen - 3-є за величиною портове місто у світі. У складі міста 70 районів, 11 з яких - це морські порти, а саме: Shenzhen, Yantian Nantou, Nanshan, Shahe, Xili, Shekou, Zhaoshang, Yuehai, Taoyuan, Chiwan. Зазначення у одному із транспортних або супровідних документів різних портів перелічених вище, не буде вважатися помилкою та не порушує умови поставки FOB, оскільки ці порти знаходяться поруч один від одного. У разі виникнення непорозумінь і з митними органами, прошу порт Shenzhen, який зазначений у рахунку від 07.10.2025 №27414 та довідці від 07.10.2025 вважати портом Yantian. Рахунок від 07.10.2025 №27414 та довідка від 07.10.2025 про транспортні витрати відображають всі необхідні для митниці витрати щодо транспортування вантажу за межами території України на умовах FOB Yantian, CHINA (Китай) до кордону України – Gdansk–Mostiska (Польща).
При цьому, згідно до укладеної заявки від 21.07.2025 на міжнародне експедирування вантажів до договору від 21.07.2025 №2107/25/01 місцем завантаження товару вказаний порт Yantian, у коносаменті від 25.08.2025 №QN25070409C (документ, що видається морським перевізником, який підтверджує прийняття вантажу до перевезення) та у митній декларації країни відправлення від 13.08.2025 №531620250162144465 також вказаний порт Yantian, а тому зазначення порту Yantian у поданій митній декларації від 19.11.2025 №25UA807200017594U0 (митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 17.11.2025 №25UA807200017490U6) відповідає транспортним та супровідним документам.
Щодо доводів відповідача, що в залізничній накладній від 15.10.2025 №03525020, наданій до митного оформлення, у графі 3 вказано, що оплату за транспортні послуги здійснює підприємство Freightleiner PL, але транспортний рахунок та транспортна довідка надані від експедитора ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» . А відповідного договору між експедитором і підприємством Freightleiner PL позивачем до митного оформлення не надано, суд зазначає наступне.
Відповідач у рішенні про коригування заявленої митної вартості від 18.11.2025 №UA807000/2025/000354/2 не зазначав таку розбіжність як надання договору між експедитором і підприємством Freightleiner PL. 
Разом із тим судом встановлено, що експедитор ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" листом від 03.12.2025 повідомив, що в рамках укладеного договору від 21.07.2025 №2107/25/01 на транспортне експедирування по коносаменту від 02.09.2025 №QN25070409C, контейнер №MSKU1444622 здійснював експедитор ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ".
Згідно до п.2.1.1 вказаного вище договору експедитор має право укладати від свого імені та/або від імені клієнта договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її антенами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або не нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором.
ТОВ "КЛЕВЕР ТІМ" зазначає, що в інтересах клієнта/замовника ФОП ОСОБА_1 згідно до п.2.1.1 вказаного вище договору діяло підприємство Freightleiner PL, яке виконувало наземні перевезення імпортних вантажів».
При цьому, у графі 3 залізничної накладної від 15.10.2025 №03525020, дослівно із тексту перекладу зазначено: «…Оплату по ПКП производит: 3089 Freightliner PL Sp. z o.o. ul. Polna 11, 00-633 Warszawa…», однак речення, яке зазначає митний орган: «…оплату за транспортні послуги…» не передбачено у графі 3 залізничної накладної від 15.10.2025 №03525020, а тому воно не відповідає дійсності.
Залучення експедитором третьої особи (перевізника) повністю відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.09.2019 у справі № 826/66/14.
Таким чином, суд приходить до висновку про надання позивачем всіх необхідних документів на підтвердження транспортних витрат.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. 
Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. 
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню. 
Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а тому розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів – задовольнити.
Скасувати рішення Харківської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів від 18.11.2025 №UA807000/2025/000354/2.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Бідонько А.В.