Справа № 932/20472/25
Провадження № 2-о/932/294/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 року        м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді – Куцевола В.В.
при секретарі – Травкіній В.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа – Дрогобицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту смерті, - 
В С Т А Н О В И В:
24.12.2025 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її свекра – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ровеньки Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України. 
Заяву обґрунтовує наступним чином. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у м. Ровеньки Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України. Померлий є свекром заявника. Оскільки чоловік заявника – ОСОБА_3 , який є сином померлого, вважається таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання на території бойових дій, відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку факту смерті свекра заявника перешкоджає реалізації її законних прав. Реалізувати свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території України вона не може, оскільки воно не має юридичної сили на території України. 
Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито провадження у справі.
Заявник у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без участі.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дата, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення за наступних підстав. 
За правилами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.  Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.  Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.  Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.  Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.  Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .
Заявник – ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується наданою до заяви копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.10.2005 року.
Заявнику незаконно утвореними на тимчасово окупованій території України формуваннями видано медичну довідку про причини смерті, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у населеному пункті Ровеньки Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також, заявнику незаконно утвореними на тимчасово окупованій території України формуваннями видано так зване свідоцтво про смерть, у якому зазначено, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ровеньки.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, Ровеньківський район Луганської області є Тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996, параграф 45), ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. 
При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001, §96). 
При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016, §142).
Оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з метою забезпечення її права на отримання свідоцтва про смерть свекра, відповідно до норм чинного законодавства України, з тим, щоб реалізувати цивільне право.
Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265-268, 293, 317, 319, 352 ЦПК України суд, –
В И Р І Ш И В:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа – Дрогобицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ровеньки Луганської області. 
Рішення допустити до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.
Роз`яснити, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя   В.В. Куцевол