Справа № 645/6895/24
Провадження № 2/645/57/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
10 березня 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі – Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 , представник відповідача (не з`явився), третя особа ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, третя особа: ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, встановивши, що позивач є онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за позивачем право власності на 2/3 частки квартири, розташованою за адресою АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , та після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що власниками квартири АДРЕСА_2 , є мати позивача ОСОБА_3 , були батько ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_4 . Квартира зареєстрована у МБТІ в реєстраційній книзі за №П-8-25406. 23.06.2015 року батько позивача ОСОБА_5 на ім`я позивача склав заповіт, де все майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, ОСОБА_5 заповів своєму синові ОСОБА_1 ..  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 05.01.2004 року зроблено запис за №180. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.10.2017 року зроблено запис №14445. Після смерть батька, згідно заповіту від 23.06.2015 року відкрилась спадщина, де позивач є спадкоємцем майна батька згідно заповіту. Після смерті бабусі та батька відкрилась доля спадщини у складі житлової квартири, що належала померлим на праві приватної власності, згідно Свідоцтва про право власності на житло. Позивач подав заяву до четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, однак в поданих ним документах було встановлено неточність прізвищ бабусі – ОСОБА_4 13.03.2024 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини ОСОБА_5 з ОСОБА_4 . Інші спадкоємці, а саме дружина спадкодавця ОСОБА_3 , та дочка ОСОБА_6 , своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується вищевказаною Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті бабусі та батька. Квартира за адресою АДРЕСА_3 належала ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло. В архівному фонді відділу реєстрації актів цивільного стану районних відділень Управління НКВС УРСР у Харківської області, у книзі реєстрації актів про народження по сільській раді Вовчанського району Харківської області є актовий запис від 09.07.1932 pоку про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , батьки якого - ОСОБА_7 та матір - ОСОБА_8 . В свідоцтві про смерть, виданого 05.01.2004 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану №4 Харківського обласного управління юстиції 1-ВЛ №437242, прізвище померлої - ОСОБА_4 . За зазначених обставин мають місце неточності у прізвищі бабусі позивача. Так згідно свідоцтва про народження від 31.10.1961 року ОСОБА_1 , батьки позивача є ОСОБА_5 , мати- ОСОБА_3 . Згідно Архівної довідки Державного архіву Харківської області від 06.06.2018 року про народження батька позивача ОСОБА_5 , його батьком значиться « ОСОБА_7 26 років, мати « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , українка, тобто бабуся позивача. На підтвердження факту своєї спорідненості позивач зазначає їхнє спільне проживання з бабусею ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 з 1962 по 1977 рік, і деякий час за адресою АДРЕСА_1 . У картці прописки форма «А» ОСОБА_4 , та картці прописки Форма «А» матері позивача ОСОБА_3 у графі діти, де також вказани син ОСОБА_1 , 1961 року народження, дочка - ОСОБА_10 , 1964 року народження. У зв`язку із чим в позивача виникла необхідність звернення до суду для визнання його спадкових прав на частину зазначеної квартири. 
Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрито загальне позовне провадження по вказаній справі, справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання.
23.12.2024 року від відповідача Харківської міської ради надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що в матеріалах даної цивільної справи відсутні належні та допустимі доказі того, що позивач звертався до Державної архівної служби України (Укрдержархів) щодо встановлення родового та родинного зв`язку між ним та ОСОБА_4 шляхом подання генеалогічного запиту, а також щодо зміни ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) прізвища та імені. У випадку отримання відповіді від відповідного органу позивач мав би надати суду мотивовану відмову вказаного органу, що слугувало б підставою для звернення до суду з установлення даного факту, що має юридичне значення. За таких обставин зібрані позивачем докази є неповними і не дозволяють встановити усі обставини даної справи, а також є передчасними, оскільки позивачем не використано усіх можливих засобів відновлення відсутніх документів. Позивачем не надано до суду доказів розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 або зміни останньої прізвища та імені з інших причин на « ОСОБА_4 », а також не вжито заходів щодо звернення до компетентних органів щодо отримання інформації про зміну останньою прізвища вже після народження позивача. Лист Державного архіву Харківської області від 06.06.2018 № 01-29/3-1156 не містить точної дати народження матері ОСОБА_5 (зазначено лише її вік), тому її неможливо порівняти із датою народження, зазначеної у свідоцтві про смерть померлої ОСОБА_4 . Спільне проживання за адресою: АДРЕСА_4 та деякий час за адресою: АДРЕСА_1 , та надані до суду картки прописки форми «А» не підтверджують факт спорідненості між позивачем та ОСОБА_4 . Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому чинним, на момент такої нотаріальної дії, законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена, це може бути підставою для відмови у позові. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, проте у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Встановивши факт, що позивач є онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слугувало визначеними нотаріусом перешкодами для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач може звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а лише у разі відмови нотаруіса у вчиненні зазначеної нотаріальної дії – звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. За наведених обставин відсутні підстави задоволення зазначеної позовної вимоги. З позовної заяви не вбачається, що позивач до подання позовної заяви до суду звертався до нотаріусу з питання оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4 . При цьому, позивач просить суд визнати право на спадщину, яка відкрилася і після смерті ОСОБА_4 . Матеріали справи також не містять інформації щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 за заявою позивача, наявності/ відсутності інших спадкоємців, наявності/відсутності складеного за життя ОСОБА_4 заповіту. Так само, як і відсутні докази, що на момент смерті ОСОБА_4 із нею разом проживав ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 є таким, що прийняв спадщину та не заявив про відмову від неї. З урахуванням наведеного, існують підстави вважати, що на момент складання заповіту батьком позивача і на момент його смерті останній 1/3 частиною квартири по АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_4 , не володів, а тому вказана частина квартири не входить до спадковою маси, що відкрилася після його смерті. З урахуванням викладеного просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 09.10.2025 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. 
Рух по справі відображено в ухвалі про закриття підготовчого судового засідання. 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача – адвокат Соловей Л.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові. Просили задовільнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила суду, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , жили вона з чоловіком ОСОБА_5 , їх син та донька, а також мати чоловіка - ОСОБА_4 , 1912 року народження, приблизно з 1971 року. ОСОБА_11 , у шлюбі була ОСОБА_12 , після того, як її чоловік загинув на війні, вона перейшла на дошлюбне прізвище, але коли це сталося їй точно не відомо, в інших шлюбах ОСОБА_4 не була. Раніше вони усією родиною також разом із ОСОБА_4 жили на АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 приймала участь у приватизації спірної квартири та весь час в ній мешкала до смерті. Зазначила, що від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка, вона відмовилась у нотаріуса.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.21/
Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с.84)
Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком зазначено ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.19/ 
Відповідно до Архівної довідки Державного архіву Харківської області від 06.06.2018 року за №01-29/3-1156, вбачається, що в архівному фонді Відділу реєстрації актів цивільного стану районних відділень Управління НКВС УРСР у Харківській області у книзі реєстрації актів про народження за 1932 рік по Старо-Салтівській сільській раді Вовчанського району Харківської області є актовий запис від 09.07.1932 року (реєстраційний номер 41) про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 « ОСОБА_5 », батьки якого « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , українець», та мати « ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , українка». /а.с.20/
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29.04.2003 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . /а.с.10/
23.06.2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, ОСОБА_5 заповів своєму синові – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Калібердою Т.М./а.с.14/
Заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 23.06.2025 року за №57606555, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /а.с.16,79,80/ 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 /а.с.22/
Як вбачається з Карточок прописки на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адреса їхнього проживання зазначено як: АДРЕСА_4 , з 1963 по 1977 роки. /а.с.17-18/
Згідно копії ордеру на житлове приміщення № 143833 від 25.12.1990 року, виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської ради народних депутатів м. Харкова, квартира за адресою: АДРЕСА_5 , була видана ОСОБА_3 та членам родини: ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_4 - мати чоловіка (а.с.168) 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 /а.с.23/
Відповідно до Інформаційної довідки про зареєстрованих з реєстру територіальної громади м.Харкова від 20.02.2018 року, станом на 10.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . /а.с.91/ 
Як вбачається з поквартирної картки, виданої на ухвалу суду про витребування доказів Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані вісім осіб, а саме: осн. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дата реєстрації 27.09.1995 року, чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дата реєстрації 27.09.1995 року, мати чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 27.09.1995 року, син ОСОБА_1 , 1961 року народження, дата реєстрації 20.06.2001 року, невістка ОСОБА_14 , 1964 року народження, внучка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , внучка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та внук ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 /а.с.137,138/ 
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.09.2024 р., на даний час за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 , з 27.09.1995 року /а.с.11/
Відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , квартиру проінвентаризовано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", власником квартири зазначена ОСОБА_3 /а.с.12-13/
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , мають доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , серії НОМЕР_5 . Яка у подальшому зареєструвала шлюб з ОСОБА_18 та змінила прізвище на « ОСОБА_19 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.92,93/
Відповідно до матеріалів Спадкової справи №98/2018, заведеної 09.02.2018 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 , на підставі заповіту посвідченого 23.06.2015 року, Дванадцятою харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №5-152. Також, з заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщини звернулась дружина спадкодавця - ОСОБА_3 та з заявою про  те, що вона не є інвалідом та не є непрацездатною за віком, не заперечує щодо видачі свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом, дочка спадкодавця - ОСОБА_6 . Більш ніхто з заявами про прийняття спадщини не звертався. 
Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельниковою І.П., спадкоємцю за заповітом - ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 , оскільки відсутні документи підтверджуючи родинні відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 /а.с.70-101/
Як вбачається з повідомлення заступника завідувача Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори О.Хлистун, згідно з Відомостями зі Спадкового реєстру після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місця проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , спадкова справа відсутня. /а.с.69/
За повідомленням Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від. 28.11.2023 року встановлено, що перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу та за даними розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про шлюб та зміну імені ОСОБА_9 , 1911-1912 року народження, не виявлено. Перевірку проведено за період з 01.01.1957 по 31.12.1960 року. /99/
Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 29.07.2025 року, станом на 01.01.2001 та 01.01.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . /а.с.135-136/в Реєстрі територіальної громади м.Харкова за адресою: АДРЕСА_1 , містяться відомості стосовно реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 27.09.1995 по 18.10.2017 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 27.09.1995 про теперішній час . /а.с.143/
Відповідно до повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР від 25.08.2025 року, згідно з наявними архівними матеріалами інвентаризаційної справи реєстрація права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , станом на 31.12.2012 проведена КП «БТІ» за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.04.2003 Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради р. № 8-03-231506. Реєстрацію права власності проведено на паперових носіях 29.05.2003 року. В матеріалах інвентаризаційної справи за вищезазначеною адресою інформація щодо переходів (зміни) права власності на вказану квартиру відсутня./а.с.151/
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача, пояснила суду, що в 1986 році вони одружились із позивачем та стали проживати із його батьками в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Також в цій квартирі, разом з ними проживали сестра позивача та бабуся позивача ОСОБА_4 – мати батька позивача – ОСОБА_5 . Свідку відомо, що чоловік ОСОБА_4 загинув на війні, в іншому шлюбі вона не була, коли змінила прізвище свідку не відомо. Батько позивача ОСОБА_5 називав ОСОБА_4 мамою. В 1998 році свідок із чоловіком та дітьми виїхали жити в село Харківської області. Сестра позивача переїжджала жити на АДРЕСА_6 , деякий час з нею жила ОСОБА_4 , потім повернулась на АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивача. Батьки отримали квартиру на АДРЕСА_1 , в якій жили батьки, вони з братом та бабуся ОСОБА_4 – мати батька ОСОБА_5 , а потім ще дружина брата з дітьми, їх в квартирі проживало 10 осіб. Їм дали ще квартиру на АДРЕСА_6 куди переїхала вона із чоловіком та сином, вони робили родинний обмін квартирами, деякий час з нею проживала бабуся ОСОБА_4 , а потім повернулась на АДРЕСА_1 , де вона була постійно прописана та проживала до дня смерті. Після смерті батька ОСОБА_5 вона подала нотаріусу заяву про те, що вона не є інвалідом та не є непрацездатною за віком, не заперечує щодо видачі свідоцтва ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом.
Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі: родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Стаття 1261 ЦК України зазначає,  що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Згідно ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Судом встановлено, із досліджених в сукупності наданих доказів, що ОСОБА_4 була матір`ю ОСОБА_5 , та відповідно бабусею позивача ОСОБА_1 .. Станом на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_5 та родиною. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину зазначеної квартири. ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , так як постійно проживав та був зареєстрований на час смерті матері з нею за однією адресою, але свої спадкові права не оформив. Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилась спадщину на 2/3 частини квартири, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину подавши нотаріусу заяву у встановлений законом строк, ОСОБА_3 - дружина померлого, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, відмовилась від обов`язкової частки. 
Згідно ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відомостей про те, що при приватизації спірної квартири співвласники мали домовленість та виходили із інших не рівних часток кожному із співвласників, або визначених рішенням суду інших часток, матеріали справи не містять.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так як позивач, спадщину прийняв, позбавлений можливості в інший позасудовий спосіб визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на частку квартири, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Дослідивши надані докази, суд вважає, що у справі наявні докази, які підтверджують факт того, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 , після смерті якої фактично прийняв спадщину батько позивача ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_4 .. Батько позивача ОСОБА_5 заповів усе своє майно позивачу по справі, позивач ОСОБА_1 , після смерті батька прийняв спадщину, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 315ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України, суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, третя особа: ОСОБА_3 – задовільнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у порядку спадкування за заповітом право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Позивач: ОСОБА_1 , 1961 року народження, ІПН: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_7 ;
Представник позивача: Соловей Людмила Михайлівна, свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності №665 від 17.04.1996 р. видане Харківською обласною КДКА на підставі рішення №21 від 17.04.1996 р.; 
Відповідач: Харківська міська рада, код ЄДРПОУ 04059243, адреса: 61200, м.Харків, пл. Коснтитуції,7;
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повний текст судового рішення складено 30.03.2026 року.

Головуючий – суддя: І.В.Ульяніч