УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/6571/25
провадження № 2/361/2329/25
10.03.2026

РІШЕННЯ
Іменем України 
(Заочне)

10 березня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря	Гриценко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У червні 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що 25.01.2022 року відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» кредитний договір №501421958. Передувало укладенню даного договору підписана відповідачем оферта на укладення угоди про надання кредиту №501421958, таким чином відповідач запропонував банк укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в банку, що укладений між відповідачем та Банком. За умовами кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач належним чином свій обов`язок не виконав, внаслідок чого станом на 06.02.2025 утворилася заборгованість у розмірі 156 094 грн. 54 коп. 30 листопада 2022 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 156 094 грн. 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 12 853,42 грн.
Заяви, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду невідомі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.
Обставини справи, що встановлені судом
Судом встановлено, що 25 січня 2022 року ОСОБА_1  звернувся до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» із офертою на укладення споживчого кредиту №501421958, обслуговування кредитної карткита відкриття відновлювальної кредитної лінії. 
25.01.2022 року ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» узгоджено Паспорт споживчого кредиту, Акцепт вище запропонованої пропозиції, та Додаток №1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг» до Угоди про надання кредиту №501412958. 
Згідно Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 25 січня 2022 року та АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію  ОСОБА_1  на укладення угоду про надання споживчого кредиту на наступних умовах: 
- сума кредиту 74 987,23 грн;
- процентна ставка річних 21.99%;
- строк кредиту 24 місяців;
- загальна вартість кредиту 128 499,92 грн.
- дата повернення 25.01.2024 року. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку;
- спосіб видачі кредиту здійснюється шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».
25.01.2022 року, банк умови договору виконав та перерахував кошти на рахунок  ОСОБА_1 в сумі 74 987,23 грн, про що свідчить меморіальний ордер №883288430 від 25.01.2022 року.,(а.с.76 ), та виписка АТ «Сенс Банк» за період 25.01.2022 по 06.02.2025 року. (а.с. 19). 
Із розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 501412958, в останнього станом на 06.02.2025 утворилася заборгованість, яка становить в загальному розмірі 156094 грн 54 коп., та складається із тіла кредиту у розмірі 72 471, 54 грн, 39 755,50 грн. – відсотків за користування кредитом, 43 867,50 грн – комісія по кредиту. (а.с. 78).
Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2022 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з державного реєстру банків від 02 грудня 2022 року та відповідною випискою з реєстру.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 
За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з 
ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 
28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі 
№ 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі 
№ 300/438/18.
Так, відповідно до умов кредитного договору №501421958 від 25 січня 2022 року, ОСОБА_1 одержав від АТ «Сенс Банк» кредит у розмірі 74 987,23 грн., строком на 24 місяці, тобто до 25 січня 2024 року. У вищевказаному договорі визначена загальна вартість кредиту у розмірі 128 449,92 грн.
З наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач  ОСОБА_1  належним чином договірні зобов`язання за наведеним договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. 
Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв.
Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами поза визначеним договором строком суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду.
Так, враховуючи те, що строк дії договору встановлено його умовами, проценти, комісії після закінчення строку його дії, тобто після 25.01.2024 нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення із відповідача заборгованості за даним договором у розмірі загальної вартості кредиту.
Таким чином, стягненню з  ОСОБА_1 підлягає заборгованість за кредитним договором №501421958 від 25.01.2022 року у розмірі 125 934,23 грн, з яких: 72 471,54 грн – заборгованість за тілом кредиту, 18 368,69 грн – заборгованість за відсотками, 35 094 грн – заборгованість за комісією по кредиту.
Щодо судових витрат
При подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується оригіналом меморіального ордера №616161 від 22.04.2025 , який міститься в матеріалах справи.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 993,38 грн.
Керуючись ст. 526, 530, 610, 611, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 501421958 від 25 січня 2022 рокуу розмірі 125 934 (сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири ) гривні 23 копійки, з яких: 72 471,54 грн – тіло кредиту, 18 368,69 грн – відсотки по кредиту, 35 094 грн – комісія по кредиту.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» судовий збір у розмірі 1 937, 38 гривні.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання:  АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН