Єдиний унікальний номер справи 185/9878/25
Провадження № 1-кп/185/142/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
секретаря      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №12025046370000299 від 13 серпня 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новомосковська Тульської області РФ, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, в силу ст.89 КК України не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - 
за участю прокурорів     ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої     ОСОБА_7 ,
обвинуваченої     ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

28.07.2025 року близько 18.00 год. обвинувачена ОСОБА_3 знаходилася за місцем свого мешкання, а саме за адресою:  АДРЕСА_1 , - та в цей час до неї прийшла потерпіла ОСОБА_7 поспілкуватися з приводу дітей, покликала її. У коридорі поруч з кімнатою між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_7 виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у обвинуваченої ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, обвинувачена ОСОБА_3 , стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_7 схопила останню руками за волосся, після чого, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесла декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя та волосяної частини голови потерпілої ОСОБА_7 , а також по одному удару в область правої та лівої рук, тим самим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, синця обличчя, волосяної частини голови, правого ліктьового та лівого плечового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, суду повідомила, що 28 липня 2025 року потерпіла ОСОБА_7 спочатку вдарила її дитину, а потім прийшла до неї розбиратись приблизно о 18.00 годині за місцем її проживання разом з ОСОБА_8 . Потерпіла постукала в двері, вона відчинила. Одразу потерпіла вдарила її в обличчя, ОСОБА_7 стала виривати їй волосся, поставила на коліна. Вона була вимушена захищатись, стала хаотично бити по рукам та ногам потерпілої, ударів було більше двох. Потерпілу за волосся не хапала. Удари в область її лівої руки, по її волосяній частині голови - не наносила. Ймовірно, могла схопити за руки потерпілу, коли намагалась відбитись. У потерпілої тяжка робота, тому травмуватись вона могла на роботі. В той день не вживала спиртних напоїв.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що вона 28 липня 2025 року повернулась додому приблизно о 17.30 годині з роботи. Вдома була онучка, вона плакала, оскільки її побила дочка обвинуваченої, яка нецензурно лається. Вона вийшла з кімнати та зустріла ОСОБА_9 , розказала, що ОСОБА_10 знову побила її онучку. Вони разом піднялись на сьомий поверх, де зустріли ОСОБА_11 сказала, що погукає матір. Обвинувачена вийшла, вони стали розмовляти. ОСОБА_3 була в нетверезому стані, агресивно себе поводила, кинулась на неї. Вона стала відштовхувати обвинувачену. В цей момент вийшов сусід ОСОБА_12 , став їх розбороняти, взяв її за руки та став їх тримати. ОСОБА_3 в цей час здійснила удар по її обличчю в область лобу. Після закінчення конфлікту в неї було вирване волосся, на плечах були садна та подряпини. ОСОБА_3 нанесла їй 5-6 ударів: по одному в обличчя, в плече, в район шиї, по вуху, від чого навіть сережка вилетіла. Обвинувачена більше шкрябала її, ніж била. Після побиття вона одразу звернулась до лікарні. Вона ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не наносила, лише відштовхувала від себе. Свідками подій були ОСОБА_13 , сусідка обвинуваченої ОСОБА_14 , яка вийшла вже коли ОСОБА_3 схопила її за волосся, ОСОБА_15 підійшла пізніше. Конфлікт тривав 10-15 хвилин. Виявлені травми виникли у неї точно не в результаті самокалічення. Ніякої допомоги обвинувачена їй не надавала. При призначенні покарання обвинуваченій не наполягає на суворому покаранні. 

Свідок ОСОБА_16 під час допиту пояснив, що дати подій не пригадує. Він знаходився вдома в своїй кімнаті на 7 поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 . Почув сварку в коридорі. Коли вийшов з кімнати, побачив, як обвинувачена та потерпіла тримали одна одну за волосся. Поруч була ОСОБА_13 . Ніяких ударів він не бачив. На тілесні ушкодження потерпілої він не звернув уваги. Коли обвинувачену та потерпілу розборонили, вони розійшлись по своїм кімнатам. 

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомила, що влітку 2025 року під вечір потерпіла ОСОБА_7 із-за конфлікту дітей вирішила піти до ОСОБА_3 , щоб поговорити, бо донька обвинуваченої неодноразово ображала їх дітей. Вона пішла разом з нею. Вони піднялись на сьомий поверх. Постукали в двері. Вийшла ОСОБА_3 , вона перебувала в нетверезому стані. ОСОБА_7 почала говорити. ОСОБА_3 схопила потерпілу за волосся. Потерпіла також схопила за волосся обвинувачену. Вони стали тягати за волосся одна одну. Відбулась бійка. Обвинувачена кулаком вдарила потерпілу в обличчя в область лобу. Вийшов сусід ОСОБА_18 та розборонив їх. Після чого вони одразу пішли. ОСОБА_7 ніяких ударів обвинуваченій не наносила. Після бійки вона побачила синці та подряпини на потерпілій, припухлість та почервоніння шкіри на лобі. Синці у потерпілої з`явились саме після бійки, до цього у ОСОБА_7 ніяких тілесних ушкоджень не було. 

Під час допиту свідок ОСОБА_19 розповіла, що проживає в кімнаті гуртожитку навпроти кімнати обвинуваченої. 28.07.2025 року вона перебувала вдома з маленькою дитиною, почула як прийшли потерпіла ОСОБА_7 разом з ОСОБА_17 , сварились, погукали ОСОБА_3 . Потім почула крики. Побачила, як ОСОБА_3 схопила ОСОБА_7 за волосся та замахується рукою на потерпілу. Почалась бійка. Злякавшись за дитину, вона зачинила двері. Чула через зачинені двері, що бійка між обвинуваченою та потерпілою тривала, потім почула, що вийшов сусід ОСОБА_16 . Привідкривши двері, вона побачила, що ОСОБА_16 намагається розборонити обвинувачену та потерпілу. Він схопив ОСОБА_7 за руки та відтягував від ОСОБА_3 . Обвинувачена йшла в бік потерпілої. Вона не бачила – чи била обвинувачена потерпілу в цей момент.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 28.07.2025 року вдень між її дочкою, онучкою потерпілої ОСОБА_7 - з одного боку, та дочкою обвинуваченої – з іншого боку, стався конфлікт. Потерпіла ОСОБА_7 ввечері вирішила з`ясувати стосунки з обвинуваченою та з нею. Почувши сварку з поверху вище, де проживала обвинувачена, вона вирішила не чекати потерпілу, а піднялась сама на 7 поверх. В коридорі вона побачила, що потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_3 тягають одна одну за волосся. Поруч були ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Вона підійшла до них та стала розбороняти. В цей момент вийшов ОСОБА_12 , який допоміг розборонити обвинувачену та потерпілу. На потерпілій вона не побачила ніяких тілесних ушкоджень, у обвинуваченої в районі губ вона побачила кров. Спричинення обвинуваченою ударів потерпілій вона не бачила, оскільки прийшла вже наприкінці бійки. 

Крім наведених показань обвинуваченої, потерпілої та свідків судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Постанови від 13.08.2025 року про визначення дізнавачів та групи прокурорів у даному кримінальному провадженні /а.п.19, 20/.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.2025 року, відповідно до якого від потерпілої ОСОБА_7 була отримана заява, в якій вона повідомила, що 28.07.2025 року близько 17.50 год. обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на 7-му поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , - нанесла декілька ударів кулаком в область її обличчя, чим спричинила тілесні ушкодження /а.п.21/.
Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від 15.08.2025 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії потерпіла ОСОБА_7 відтворила механізм нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 28.07.2025 року та зазначила, що, коли вона перебувала на 7-му поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з обвинуваченою ОСОБА_3 , в ході якого остання підійшла до неї та, стоячи одна навпроти одної обличчям, руками схопила за її волосся, стала тягнути до підлоги, руками подряпала по її правій руці, лівому плечу та кулаком правої руки нанесла удар в область лобу /а.п.22-23/.
Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_17 від 15.08.2025 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії свідок відтворила механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 та зазначила, що 28.07.2025 року близько 18.00 годині, коли вони перебували на 7-му поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачена ОСОБА_3 підійшла до потерпілої ОСОБА_7 , вони стояли одна до одної обличчям, обома руками схопила потерпілу за волосся та силою потягнула, після чого обвинувачена руками подряпала око та ліве плече, кулаком правої руки нанесла один удар в область лобу потерпілій ОСОБА_7 /а.п.24-25/.
Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_19 від 27.08.2025 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії свідок відтворила механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 та зазначила, що 28.07.2025 року близько 18.00 годині вона перебувала вдома та почула, як в коридорі хтось стукав комусь у в двері. Вийшовши в коридор, вона побачила потерпілу ОСОБА_7 та її подругу ОСОБА_9 . Після чого вийшла обвинувачена ОСОБА_3 та в них виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачена ОСОБА_3 схопила потерпілу ОСОБА_7 за волосся та нанесла два удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілої, після нанесла декілька ударів по правій та лівій руці останньої /а.п.26-27/.
Висновок експерта №604 від 19.08.2025 року за результатами судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 . Згідно наданої медичної документації у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, синця обличчя, волосяної частини голови, правого ліктьового та лівого плечового суглобу, які утворилися по ударному механізму та по дотичній від дії тупого твердого предмету (предметів), з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, їх утворення може відповідати даті 28.07.2025 року. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення власноручно або при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_7 було спричинено не менше трьох травмуючих дій тупого твердого предмету в область обличчя та голови, та менше однієї травмуючої дії в область правого ліктьового та лівого плечового суглобів /а.п.28-29/.
Висновок експерта №605-Д від 19.08.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитись за механізмом їх нанесення, що був показаний потерпілою ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участі від 15.08.2025 року /а.п.30-31/.
Висновок експерта №606-Д від 19.08.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , згідно з яким механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 не суперечить механізму їх утворення, зазначеному свідком ОСОБА_17 в ході проведення слідчого експерименту за її участі /а.п.32-33/.
Висновок експерта №642-Д від 28.08.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілої частково могли утворитись за механізмом, що був відтворений свідком ОСОБА_21 під час проведення слідчого експерименту за її участі / а.п.34-35/.
Копія довідки КНП «ПЛІЛ» ПМР №7718 від 28.07.2025 року, згідно з якою у потерпілої ОСОБА_7 на час звернення 28.07.2025 року встановлений діагноз: множинні синці, синець обличчя, волосяної частини голови, правого ліктьового та лівого плечового суглобу. Вказані обставини отримання травм: «28.07.2025 року приблизно о 18.00 годині побита сусідкою з верхнього поверху» /а.п.37/.
Ордер №509 від 31.07.2020 року на житлову площу у гуртожитку, виданий обвинуваченій ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , 78 /а.п.40/.

Суд, проаналізувавши покази обвинуваченої ОСОБА_3 про її непричетність до спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується їй, з показаннями потерпілої, свідків, а також з дослідженими письмовими доказами, протоколами слідчих дій, висновками експертів, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, - робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченої, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченої є таким, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Так, показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що ніяких умисних тілесних ушкоджень вона потерпілій ОСОБА_7 28.07.2025 року не наносила, а лише захищалась від протиправних дій потерпілої, - були спростовані в суді дослідженими доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що між нею та обвинуваченою склались неприязні стосунки із-за відносин її онучки та дочки обвинуваченої, яка ображає та б`є онучку. В день подій дочка обвинуваченої побила її онучку, що стало причиною словесного конфлікту, який переріс у бійку. Всі допитані свідки підтвердили даний факт. Потерпіла ОСОБА_7 заперечувала факт самокалічення та повідомила, що легкі тілесні ушкодження у неї утворились саме в результаті дій обвинуваченої під час з`ясування стосунків. Появу тілесних ушкоджень у потерпілої після бійки з обвинуваченою підтвердила свідок ОСОБА_17 . 
Спричинення 28.07.2025 року ударів обвинуваченою в область голови та верхніх кінцівок, утримання та тягання за волосся потерпілої під час сварки, в результаті яких утворились у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, синця обличчя, волосяної частини голови, правого ліктьового та лівого плечового суглобу, - було підтверджено в суді показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_17 , протоколами слідчих експериментів за участі вказаних осіб, протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_19 , медичними документами та висновками судово-медичних експертиз, під час проведення яких були виявлені легкі тілесні ушкодження у потерпілої, які виникли 28.07.2025 року та за механізмом, що був відтворений потерпілою, свідком ОСОБА_17 та частково свідком ОСОБА_22 під час проведення слідчих експериментів за їх участі. 
Вказані та досліджені докази спростували показання обвинуваченої про те, що встановлені легкі тілесні ушкодження у потерпілої утворились в результаті самокалічення ОСОБА_7 на роботі.
Також не знайшли свого підтвердження показання обвинуваченої щодо її дій в стані необхідної оборони, виходячи з наступного. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про необхідну оборону» №1 від 26.04.2002 року, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. 
Згідно з показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_22 , саме обвинувачена ОСОБА_3 в ході словесної перепалки з потерпілою ОСОБА_7 схопила останню за волосся першою, стала замахуватись рукою для здійснення удару. До цього потерпіла лише словесно з`ясовувала стосунки з обвинуваченою. Ніяких ударів обвинуваченій, інших фізичних протиправних дій або їх намірів, що посягають на охоронювані законом права та інтереси обвинуваченої, - потерпіла ОСОБА_7 не вчиняла. Виходячи з встановлених обставин, саме потерпіла після вказаних дій обвинуваченої перебувала в стані необхідної оборони.
Допитана свідок захисту ОСОБА_20 підтвердила наявність неприязних стосунків обвинуваченої та потерпілої, наявність конфлікту між ними, який виник 28.07.2025 року із-за стосунків дочки обвинуваченої та онучки потерпілої. За показами вказаного свідка, вона побачила бійку обвинуваченої та потерпілої вже наприкінці, коли обвинувачена та потерпіла тягали одна одну за волосся. Даний свідок не підтвердила перебування обвинуваченої в стані необхідної оборони або наявність легких тілесних ушкоджень у потерпілої до бійки з обвинуваченою. Свідок ОСОБА_20 в своїх показах пояснила походження виявлених синців волосяної частини голови у потерпілої, отримання цих тілесних ушкоджень останньою в результаті протиправних дій обвинуваченої.
У зв`язку з викладеним, покази потерпілої, свідків, протоколи слідчих дій та висновки експертів покладені в основу вироку, а вказані показання обвинуваченої суд розцінює способом захисту останньої від висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та намаганням ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне. 

При призначенні покарання обвинуваченій, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває.
Обставини, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
Обставини, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілої щодо ймовірного несуворого покарання для обвинуваченої, даних про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України не судима, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та судові витрати – відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 615 КПК України, суд – 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя     ОСОБА_1