ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року	справа № 380/21307/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Примула» (вул. Харківська, 14/1, м. Львів, ЄДРПОУ 20842988) до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Івасюка, 8, с. Малехів, Львівська область, код ЄДРПОУ 39816845) про скасування рішення,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Примула» до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якій позивач просить суд: 
- визнати неправомірними рішення та дії суб`єкта владних повноважень (уповноваженої особи) в.о. заступника начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Ярулліної Ліни Леонідівни під час розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу до перевізника ПП «Примула»;
- скасувати постанову «Про застосування адміністративно-господарського штрафу №ОПШ 046124 від 24.09.2025 року», яка винесена в.о. заступника начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Ярулліною Ліною Леонідівною про стягнення з автомобільного перевізника ПП «Примула» адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із спірною постановою та вважає її протиправною, оскільки під час перевірки водій ПП «Примула» надав працівникам Укртрансбезпеки всі необхідні документи, визначені ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» та виконав всі їхні вимоги під час проведення перевірки 20.08.2025. Вказує, що ні в Акті №ОАР 035425 від 20.08.2025, ні в оскаржуваній постанові відповідача №ОПШ 046124 від 24.09.2025 не наведено, які саме документи, визначені ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», не були надані водієм ПП «Примула». Зауважує, що в Акті є лише запис «Під час перевірки виявлено порушення ст.53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», далі є запис «у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - виконання перевезення вантажу без документів, визначених ст.53 цього Закону». 
Ухвалою суду від 29.10.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що у ході рейдової перевірки транспортного засобу позивача було встановлено порушення ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ЄУТР при здійсненні міжнародних вантажних перевезень, за маршрутом Польща - Україна згідно CMR № 479261 від 19.08.2025 року на момент проведення перевірки водій не надав інформацію по режиму праці та відпочинку водія на паперовому носії (роздруківку) за 20.08.2025 р. з тахографа, не використовує особисту картку водія, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч. 1, абзац 6 виконання резидентом України міжнародних перевезень вантажів без документів визначених ст. 53 цього Закону. 
За результатами рейдової перевірки складено Акт № ОАР 035425 від 20.08.2025. Водій зі змістом Акту № ОАР 035425 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 20.08.2025 року, ознайомився, копію отримав.
За результатом розгляду справи було винесено Постанову про застосування адміністративного - господарського штрафу № ОПШ 046124 від 24.09.2025 року, за ч. 1 абз.6 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Вказує, що відповідно до Положень ЄУТР та Інструкції № 385 у водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, на момент перевірки має бути в наявності чинна особиста картка водія, він повинен використовувати її у відповідному слоті цифрового тахографа кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та надавати уповноваженим посадовим особам роздруківку даних роботи тахографа, яка повинна містити без виключення всі дані режиму праці та відпочинку водія за визначений період який передбачено в ЄУТР, чого фактично не було зроблено.
Вважає, що доводи позовної заяви не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи та свідчить про законність винесення оскаржуваної постанови. Просить відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив.
Представник позивача подав до суду заперечення на відповідь на відзив.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
20 серпня 2025 року на а/д М-10, Львів -Краковець 63 км. + 500 м., старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (направлення на рейдову перевірку від 15.08.2025 №ОНР001421), було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Scania R410, державний номерний знак - НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрації ТЗ ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) належить ПП «Примула», під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював міжнародні вантажні перевезення згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 479261 від 19.08.2025.
У ході рейдової перевірки було виявлено порушення cт. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ЄУТР, а саме: при здійсненні міжнародних вантажних перевезень за напрямом Польща – Україна згідно CMR № 479261 від 19.08.2025, на момент проведення перевірки водій не надав інформації про режим праці і відпочинку водія на паперовому носії (роздруківка) за 20.08.2025 з тахографа, не використовує особисту карту водія, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абзац 6 виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів, без документів, визначених ст. 53 цього Закону.
Ці відомості підтверджені Актом № ОАР 035425 від 20.08.2025 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Водій із актом ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис у Акті.
Відповідачем на адресу позивача направлено листа-повідомлення №76975/33/24-25 від 01.09.2025 про розгляд матеріалів справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 24.09.2025 о 10:00 у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Малехів, вул. В. Івасюка, буд. 8, 3-й пов.
24.09.2025 відбувся розгляд адміністративної справи щодо позивача, за результатами якого Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області було винесено постанову від 24.09.2025 №ОПШ046124 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).
Статтею 6 Закону №2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно п. 1 та абз. 1 п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно ст. 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
При цьому, положеннями ст. 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Частинами 1-3 ст. 53 Закону №2344-III визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.
До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.
При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати:
дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;
документи на вантаж.
Відповідно до ч. 7 ст. 53 Закону №2344-III у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв (ч. 8 ст. 53 Закону №2344-III).
Як визначено абз. 6 ч. 1 ст. 60 №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку №1567).
Суд встановив, що Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 035425 від 20.08.2025 зафіксовано порушення ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт»: при здійсненні міжнародних вантажних перевезень за напрямом Польща – Україна згідно CMR № 479261 від 19.08.2025, на момент проведення перевірки водій ОСОБА_1 , який здійснював керування належним позивачу транспортним засобом марки Scania R410, державний номерний знак - НОМЕР_1 , не надав інформації про режим праці і відпочинку водія на паперовому носії (роздруківка) за 20.08.2025 з тахографа, не використовує особисту карту водія, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абзац 6 виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів, без документів, визначених ст. 53 цього Закону.
11.10.2005 набув чинності Закон України № 2819-IV від 07.09.2005 «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», відповідно до якого Україна приєдналась до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (надалі - ЄУТР).
Частиною 1 статті 2 ЄУТР, визначено, що ця Угода застосовується на території кожної Договірної Сторони до всіх міжнародних автомобільних перевезень, що виконуються будь-яким транспортним засобом, зареєстрованим на території зазначеної вище Договірної Сторони або на території будь-якої іншої Договірної Сторони.
Відповідно до статті 10 «Контрольний пристрій» ЄУТР:
1. Договірні Сторони приписують встановлення й використання на транспортних засобах, зареєстрованих на їхній території, контрольних пристроїв відповідно до таких вимог: 
a) Контрольний пристрій повинен відповідати, у тому, що стосується його конструкції, встановлення, використання та випробування, вимогам цієї Угоди та додатка до неї, який становить невід`ємну частину цієї Угоди. Контрольний пристрій, який відповідає, у тому, що стосується конструкції, встановлення, використання та випробування, постанові Ради (ЄEC) N 3821/85 від 20 грудня 1985 року, вважається таким, що відповідає вимогам цієї статті. 
b) Якщо нормальне й відповідне використання контрольного пристрою, встановленого на транспортному засобі, неможливе, то кожний член екіпажу від руки, використовуючи відповідні графічні позначки, вносить в бланк для записів дані, які відповідають його професійній діяльності й періодам відпочинку. 
c) Якщо члени екіпажу, знаходячись поза транспортним засобом, не можуть використати цей пристрій, вони від руки вносять у бланк для записів, використовуючи відповідні графічні позначки, різні періоди часу, які відповідають їхній професійній діяльності поза транспортним засобом. 
d) Необхідно, щоб члени екіпажу постійно мали при собі й могли надати для інспекції бланки для записів за поточний тиждень та за останній день попереднього тижня, протягом якого вони керували транспортним засобом. 
e) Члени екіпажу повинні забезпечувати належне вмикання й експлуатування контрольного пристрою, а у випадках його виходу зі строю повинні якомога швидше забезпечити його ремонт. 
2. Роботодавець видає водіям достатню кількість бланків для записів, враховуючи при цьому, що ці бланки мають персональний характер, тривалість періоду, протягом якого їх можна використовувати, і можливий обов`язок заміни бланків у разі, якщо вони були пошкоджені або вилучені особою, уповноваженою здійснювати контроль. Роботодавець видає водіям бланки тільки затвердженого зразка, які підходять для використання на обладнанні, встановленому на транспортному засобі. 
3. Підприємства повинні належним чином зберігати бланки для записів, заповнені як передбачено відповідно до підпунктів "b", "c" та "d" пункту 1 цієї статті, протягом принаймні дванадцяти місяців від останнього запису й надавати їх на вимогу контролюючих органів. 
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції №385:
аналоговий контрольний пристрій (тахограф) – тахограф, в якому використовується тахокарта;
картка – смарт-картка цифрового контрольного пристрою (тахографа) із вбудованою мікросхемою, призначеною для використання в цифровому контрольному пристрої, яка дозволяє ідентифікувати власника картки та дає можливість передавати і зберігати дані;
контрольний пристрій (тахограф) – обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для відображення, реєстрації, друку, зберігання та виведення в автоматичному або напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів (у тому числі їхню швидкість) та про певні періоди роботи та відпочинку їхніх водіїв;
Компетентний орган – центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту;
смарт-тахограф – цифровий тахограф, який забезпечує реєстрацію місцезнаходження транспортного засобу в певних точках протягом щоденного періоду роботи водія, дистанційне виявлення можливих маніпуляцій або неправомірного використання тахографа та інтерфейс для взаємодії з інтелектуальними транспортними системами.
Як визначено п.п. 1-3 розділу ІІІ Інструкції №385, автомобільні перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів чи смарт-тахографів, зразки яких затверджено відповідно до вимог законодавства.
Компетентний орган забезпечує відповідно до вимог ЄУТР обіг (облік, видачу, скасування, призупинення дії, поновлення, перевірку чинності) карток чотирьох типів для цифрових тахографів: водія (картка водія); ПСТ (картка майстерні); особи, уповноваженої здійснювати контроль (картка контролера); автомобільного перевізника (картка підприємства).
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа, у тому числі смарт-тахографа — особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом або смарт-тахографом; у разі несправності або пошкодження тахографа інформує про це відповідну посадову особу автомобільного перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження тахографа, автомобільний перевізник повинен його відремонтувати в ПСТ до відправлення такого транспортного засобу в рейс.
Згідно п.п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції №385 автомобільні перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа; зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку — протягом одного року з дати закінчення строку їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Автомобільні перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів та здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу – аналоговий або цифровий (у тому числі смарт-тахограф)); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа (у тому числі смарт-тахографа); строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Із копії наявної в матеріалах справи роздруківки з тахографа від 20.08.2025 суд встановив, що водієм у роздруківці зазначено «BULA IHOR».
Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_4 (а.с. 13) транслітерація прізвища та імені водія ОСОБА_1 зазначена як « ОСОБА_2 ». Аналогічна транслітерація підтверджується наявною в матеріалах справи копією сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_3 18.10.2023 року (а.с. 14). 
Крім цього, у графі «Пояснення водія про причину порушення» Акту № ОАР 035425 від 20.08.2025 водій ОСОБА_1 вказав: «Я коли вставляв карту незауважив що не моє прізвище різниця в одній букві».
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт не використання водієм позивача ОСОБА_1 особистої картки водія під час здійснення 20.08.2025 міжнародного перевезення вантажу, що унеможливлює здійснення роздруку інформації про режим його праці та відпочинку під час рейдової перевірки. 
Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд робить висновок, що відповідач правомірно застосував до позивача як до автомобільного перевізника адміністративно-господарські санкції, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову повністю.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
у задоволенні позову Приватного підприємства «Примула» до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішення – відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 03.03.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович