ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 квітня 2026 року 	Справа № 280/147/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період жовтень 2023 року – березень 2025 року у розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період жовтень 2023 – березень 2025 у розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 20.05.2021 та по теперішній час, що підтверджується вищевказаним Витягом з наказу в/ч НОМЕР_2 , записами у посвідченні прапорщика (мічмана) НОМЕР_4 та довідкою Форма 5 №1104 від 03.06.2025. Вказує, що рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, від 01.02.2024 №42, від 01.03.2024 №82, від 01.04.2024 №121, від 01.05.2024 №170, від 02.06.2025 №235, від 03.07.2024 №293, від 05.08.2024 №361, від 02.11.2024 №503, від 04.12.2024 №546, від 03.01.2025 №5, від 05.02.2025 №67, від 06.03.2025 №112, від 04.04.2025 №162 район діяльності військової частини НОМЕР_2 визнаний районом бойових дій, відповідно участь у діях та виконання бойових (спеціальних) завдань у вказаному районі вважаються такими, що здійснюються в районах ведення бойових дій. Зазначає, що відповідно до довідки № 6301 від 14.08.2025 про суми грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.09.2023 по 31.03.2025 позивачу здійснювалась виплата відповідачем додаткової винагороди з розрахунку 30 000,00 гривень та 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій. Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неправильному нарахуванні та невиплаті військовою частиною НОМЕР_2 позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань за участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме за періоди жовтень 2023 року – березень 2025 року. Просить задовольнити позов.
Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 27.01.2026 вх.№4566 посилається на те, що ОСОБА_1 у вересні 2023 року (один місяць) виконував завдання, котрі передбачають нарахування та виплату додаткової грошової винагороди із розрахунку 100 000 грн на місяць згідно періодів та часу залучення до виконання завдань, а саме ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту). Вказує, що за всі інші вищезазначені періоди та дні ОСОБА_1 перебував в межах оперативно – тактичного угруповання та виконував завдання не пов`язані з вогневим ураженням противника, та виконанням бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення, за що ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася додаткова грошова винагорода із розрахунку 30000 грн в місяць. Просить відмовити у позові. 
Ухвалою суду від 12.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/147/26. Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії бойових розпоряджень (наказів), рапортів керівників структурних підрозділів про виплату додаткової винагороди, донесень та журналів бойових дій, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за період з вересня 2023 року по березень 2025 року включно; витягів наказів про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за вересень 2023 – березень 2025 (включно) щодо ОСОБА_1 
27.01.2026 до суду надійшов відзив вх. № 4566, в якому Військова частини НОМЕР_2 повідомила, що такі відомості відносяться до службової інформації, яка відповідно до ст. 21 Закону України “Про інформацію” є інформацією з обмеженим доступом та не надала відповідні докази.
Ухвалою суду від 20.03.2026 повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) належним чином засвідчені копії бойових розпоряджень (наказів), рапортів керівників структурних підрозділів про виплату додаткової винагороди, витягів з журналів бойових дій, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за період з вересня 2023 року по березень 2025 року включно; витягів наказів про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за вересень 2023 року– березень 2025 року (включно) щодо ОСОБА_1 
31.03.2026 до суду надійшла заяву вх. № 16993 з доданими до неї витягами з наказів про виплату додаткової винагороди, передбаченою постановою КМУ від 28.02.2022 №168 за вересень 2023 року по березень 2025 рік включно щодо ОСОБА_1 та детальною довідкою про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 20.05.2021 та по теперішній час, що підтверджується Витягом з наказу в/ч НОМЕР_2 від 20.05.2021 №96, записами у посвідченні прапорщика (мічмана) НОМЕР_4 та довідкою Форма 5 №1104 від 03.06.2025.
Відповідно до довідки № 6301 від 14.08.2025 про суми грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.09.2023 по 31.03.2025 позивачу здійснювалась виплата відповідачем додаткової винагороди з розрахунку 30 000,00 гривень та 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій. 
Листом Військової частини НОМЕР_2 від 25.08.2025 на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що ОСОБА_1 у вересні 2023 року (один місяць) виконував завдання котрі передбачають нарахування та виплату додаткової грошової винагороди із розрахунку 100 000 грн на місяць згідно періодів та часу залучення до виконання завдань, а саме ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту). За всі інші вищезазначені періоди та дні ОСОБА_1 перебував в межах оперативно - тактичного угруповання та виконував завдання не пов`язані з вогневим ураженням противника, та виконанням бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення, за що ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася додаткова грошова винагорода із розрахунку 30000 грн в місяць.
Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неправильному нарахуванні та невиплаті військовою частиною НОМЕР_2 позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань за участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме за періоди жовтень 2023року – березень 2025 року.
Враховуючи викладене, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XI). Зокрема, вказаний Закон визначає порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. Так, абзацом 1 частини першої статті 9 цього Закону №2011-XI передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною першою статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану” у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69/2022 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168), згідно до абзаців 1 та 3 пункту 1-1 якої установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Згідно п.1-2 Постанови №168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту другого розділу XXXIV Порядку № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
- 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
- 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);
Згідно з положеннями пунктів 3, 4 розділу XXXIV Порядку №260, райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункт 8 розділу XXXIV Порядку № 260).
Враховуючи зазначені норми законодавства, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій/ведення оперативної обстановки, бойових донесень або постових відомостей, а також рапортів командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому, виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій не є визначальною (вичерпною) умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, оскільки відповідно до абзацу 2, 3 пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено також такі умови як: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту).
Згідно з роз`ясненням Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, які надані в листах №423/1932 від 11.04.2023, №423/1280 від 13.03.2023, під час дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Суд роз`яснює, що Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації п.1 Постанови №168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.
Таким чином, окремі рішення Міністром оборони України прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови №168, у розмірі до 100000 грн), мають належне юридичне підґрунтя.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.06.2024 у справі №480/5024/23, від 27.11.2024 у справі №500/6011/23.
Судом встановлено, що позивач покликаючись на довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вих. № 2526 від 17.11.2025, згідно якої в період з 20.09.2021 по 08.12.2022; з 12.12.2022 по 31.03.2023; з 11.04.2023 по 11.08.2023; з 22.08.2023 по 16.10.2023; з 27.10.2023 по 18.01.2024; з 31.01.2024 по 26.04.2024; з 09.05.2024 по 10.11.2024; з 23.11.2024 по 17.01.2025; з 27.03.2025 по 30.06.2025; з 18.07.2025 по 11.08.2025 він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Тому вважає, що йому має нараховуватися та виплачуватися додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. 
В свою чергу, суд ухвалами від 12.01.2026 та від 20.03.2026 витребував у Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії бойових розпоряджень (наказів), рапортів керівників структурних підрозділів про виплату додаткової винагороди, донесень та журналів бойових дій, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за період з вересня 2023 року по березень 2025 року включно; витягів наказів про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за вересень 2023 – березень 2025 (включно) щодо ОСОБА_1 .
Як свідчать надані Військової частиною НОМЕР_2 копії витягів з наказів про виплату одноразової додаткової грошової винагороди передбаченою постановою КМУ від 28.02.2022 №168 за період вересень 2023 року - березень 2025 рік включно щодо ОСОБА_1 , які містять посилання на відповідні бойові накази і бойові розпорядження та детальна довідка про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди:
ОСОБА_1 у періоди з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 15.10.2023 та з 27.10.2023 по 31.10.2023, відповідно до журналів бойових дій приймав безпосередню участь у бойових діях, а саме, перебуваючи у районах ведення бойових дій виконував бойові завдання у складі підрозділу та за ці періоди позивачу було виплачено додаткову винагороду до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах;
у періоди з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 18.01.2024, з 31.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 26.04.2024, з 09.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 31.07.2024, з 01.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 10.11.2024, з 23.11.2024 по 30.11.2024, з 01.12.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 17.01.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025 позивач перебував в районах ведення бойових дій, але не залучався до безпосередньої участі у бойових діях та виконував бойові завдання згідно з бойовими наказами із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ сил оборони держави та за ці періоди позивачу виплачено 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань.
В свою чергу дані факти позивачем не спростовані. Доказів того, що додаткову винагороду вплачено не у повному обсязі позивачем не надано.
Щодо покликання позивача на довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вих. № 2526 від 17.11.2025 та довідка від 06.06.2025 № 1153, суд зазначає наступне.
Так, у довідці вказано відповідні періоди з формулюванням “…брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в: Курахівська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Мар`янська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Добропільська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Очеретинська селищна територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Мар`їнська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Іллінівська селищна територіальна громада, Краматорський район, Донецька обл.; Новогродівська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Покровська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Гродівська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Шахівська міська територіальна громада, Покровський район, Донецька обл.; Межівська селищна територіальна громада, Синельниківський район, Дніпропетровська обл. 
Однак, в контексті положень п. 1-1 Постанови №168, участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України може включати в себе як безпосередню участь у бойових діях або здійсненні вказаних заходів, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, коли щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, так і виконання бойових (спеціальних) завдань у період здійснення вказаних заходів, коли щомісяця має бути виплачена додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що надані до матеріалів справи докази не підтверджують те, що у період жовтень 2023 року – березень 2025 року позивачу виплачена додаткова винагорода не у відповідності до положень п. 1-1 Постанови №168 та не у повному обсязі. Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03 квітня 2026 року.

Суддя Л.Я. Максименко