Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року        м. Рівне

Справа № 566/1493/25
Провадження № 33/4815/117/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Збитковська Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років. 
Згідно постанови, 11 вересня 2025 року о 14 год. 08 хв. по вул. І.Богуна 1 в селищі Млинів Рівненської області водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Мерседес Віто д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1А Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 11 вересня 2025 року на вулиці Богуна у Млинові ніхто з працівників поліції транспортний засіб Мерседес Віто за порушення ПДР не зупиняв, і він транспортним засобом не керував. 
Зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, неповно зясував фактичні обставини і ухвалив незаконне рішення, яке просить скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, оскільки 29 жовтня 2025 року участі у справі не брав, копію постанови суду отримав 08.11.2025 року ( довідковий лист справи 23). 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився. 
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото чи відео зйомки, документальними доказами. 
Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
За змістом п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.1 "а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 450547 від 11 вересня 2025 року; довідки старшого інспектора з АП ВОНС УПП в Рівененській області О. Левицької; витягу з Інформаційного порталу НПУ «Адмінпрактика» (а.с. 7), постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ст. 126 КУпАП; відеоматеріалах з нагрудних камер працівників поліції.
Згідно довідки старшого інспектора з АП ВОНС УПП в Рівненській області О.Левицької, відповідно до запиту ІПНП підсистеми «Адмінпрактика», відносно ОСОБА_1 02.10.2024 року складено протокол за порушення вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, за результатами розгляду якого 29.10.2024 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, не маючи посвідчення на право керування, до адміністративної відповідальності.
З відеозапису працівників поліції вбачається рух транспортного засобу Мерседес Віто д.н.з. НОМЕР_1 , а також показання ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування даним транспортним засобом. 
Зважаючи на викладене, твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, не є переконливими. Доказів протилежного, а також наявності у ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами станом на момент складання протоколу 11 вересня 2025 року матеріали провадження не містять, і таких доказів не надано апеляційному суду. 
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, наклавши стягнення, передбачене законом. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження. 
Постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська