Справа№534/388/26
Провадження №1-кп/534/37/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року м. Горішні Плавні  

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області 
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горішні Плавні кримінальне провадження №12026170520000035 від 16.01.2026 року за обвинуваченням 

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горішні Плавні (Комсомольськ) Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
-09.01.1992 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 140, ст. 44 КК України до 2-х років виправних робіт;
-07.06.1995 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі;
-26.01.1999 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-25.05.2004 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі;
-21.07.2009 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ст.ст. 70, 71 КК України до 2-х років позбавлення волі;
-22.02.2010 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі;
-10.02.2015 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;
-15.10.2015 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-27.09.2019 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі;
-17.11.2022 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 249 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (знятий з обліку 11.12.2024),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 03.12.2025 до 06.12.2025 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено)  ОСОБА_6 , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де знаходячись на дев`ятому поверсі, виявив телекомунікаційний кабель OK-Net UTP cat.5e, який проведений з першого по дев`ятий поверх вказаного будинку.
У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», керуючись корисливим мотивом, діючи таємно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовленого ножа обрізав телекомунікаційний кабель OK-Net UTP cat.5e з дев`ятого по перший поверх загальною довжиною близько 425 м, вартістю 5 937 гривень 25 копійок.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Сетілайт» (код ЄДРПОУ 30613748) матеріальної шкоди на загальну суму 5 937 гривень 25 копійок.
Своїми діями, що виразилися у механічному пошкодженні-перерізанні лінії зв`язку, ОСОБА_6 порушив цілісність електронної комунікаційної мережі, що призвело до неможливості отримання телекомунікаційних послуг (цифрового телебачення та Інтернету) 31 абоненту будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України — таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України — умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.
Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначені кримінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, не заперечував щодо об`єму та вартості майна, яким заволодів.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливість обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений погодився з думкою прокурора щодо порядку розгляду справи без дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи, які не заперечував.
Захисник не заперечувала проти запропонованого порядку з`ясування обставин справи та дослідження доказів.
Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення визнаних обставин.
Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та правильно розумів зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, кваліфікацію його дій, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено правові наслідки розгляду матеріалів за спрощеною процедурою.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно вчинив крадіжку кабелю та його пошкодження при обставинах, які правильно зазначені в обвинувальному акті. Щиро каявся, засуджував свою поведінку, просив суд при ухваленні вироку врахувати обставини, що пом`якшують покарання.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.
Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 360 КК України як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.
Судом встановлено обставину, що пом`якшує покарання, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:
-класифікацію кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 360 КК України);
-наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень;
-особу винного — його вік, сімейний стан, стан здоров`я, відсутність заробітку, значну кількість попередніх судимостей, у тому числі за аналогічні корисливі злочини;
-обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання;
-за місцем проживання характеризується посередньо.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій статей. Так, за ч. 4 ст. 185 КК України доцільним є призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. За ч. 1 ст. 360 КК України — у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та буде достатнім для виправлення обвинуваченого.
Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), а також те, що обвинувачений щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням зі встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого. Перебування обвинуваченого на волі під наглядом органу пробації під час встановленого судом іспитового строку, на думку суду, не створить значної суспільної небезпеки.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається, зважаючи на застосування судом ст. 75 КК України та процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 360 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя  ОСОБА_1