Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100 смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави 26  
23.04.2026            394/221/26
3/394/75/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 видав Орган №1264 від 29.04.2024 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :
03.03.2026 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №579609 від 30.01.2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 30.01.2026 о 20:15 годині, на 587 км автодороги М-30 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине, водій  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz sprinter 319 без н.з., не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA YARIS н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. Під час ДТП обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень, з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.
Викладене, окрім протоколу, також підтверджується схемою місця ДТП, Електронним рапортом про вчинене ДТП від 30.01.2026року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом спілкування з ОСОБА_1 , довідкою інспектора САП відділу взаємодії з громадами, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_4 від 09.02.2000 року, видане центром ДАІ 1203, посвідчення водія не вилучалося.
Протокол про адміністративні правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.
У судовому засіданні ОСОБА_1 наголосив, що свою вину у вчинені ДТП не визнає та просить суд закрити справу за відсутністю його винуватості. Свою позицію мотивує тим, що не порушував швидкісний режим на зазначеному відрізку автодороги, вважає, що винен водій автомобіля, який їхав попереду, оскільки той різко загальмував і попереджувальних знаків згідно вимог ПДР, не було. Його представник також клопотала про закриття провадження по даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
До суду також надійшли письмові пояснення потерпілоі ОСОБА_4 , згідно яких вона просить визнати винним ОСОБА_1 , вважає саме його дії є причиною даної ДТП. 
В судовому засіданні щодо вчиненого ДТП надали пояснення потерпіла ОСОБА_2 , а також поліцейська, яка складала протокол та схему ДТП ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 . Вказані пояснення підтверджують обставини, що зазначені в матеріалах справи
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суддя приходить до наступних висновків:
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до ПДР України, безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Приписами ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.
Пленум Верховного Суду України в абз. 3,5 п. 24 своєї постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та його зіткнення з автомобілем TOYOTA YARIS н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортних засоби зазнали механічних пошкоджень, з матеріальними збитками, знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів, вина у вчиненні правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена. 
Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП ОСОБА_1 підписав без жодних заперечень та зауважень.
В свою чергу, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не узгоджуються з фактичними даними, які зазначені з протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнями потерпілоі ОСОБА_2 , особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 та фототаблицею з місця ДТП. Такі заперечення ОСОБА_1 суд сприймає як спосіб уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, схемою ДТП та відеозаписом з місця події.
Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 з приводу його невинуватості у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, внаслідок того, що йому необхідно було рухатись повільніше задля збільшення кута повороту, вказані дії повинні бути виконані з дотримання п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
З досліджених доказів вбачається, що водій ОСОБА_1 діяв всупереч вимог п. 12.3 п.13.1 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП та беззаперечно вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та його вина повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. На переконання суду саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причино-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, яке сталося внаслідок порушення ним ПДР України, а не виникли через недотримання водієм ОСОБА_2 ПДР України, як він зазначає в своїх поясненнях. Так, виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, погодніх умов, місця зіткнення та характеру пошкодження автомобіля, суд вважає, що ОСОБА_1 не був уважним, не стежив та не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого допустив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, від його дій настали негативі наслідки, вчинене ним адміністративне правопорушення являється суспільно-небезпечним.
З метою в подальшому припинення вчинення ним правопорушень, тому слід призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст.124 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. Тому саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. 
У відповідності до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням або утриманням транспортних засобів..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Загальними положеннями ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову. Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 40-1, 124, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн. 00 коп.
Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37918230; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) Кіровоградська область; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001; Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається КМУ.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 копійок, який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: