Справа № 703/473/26 
2-о/703/65/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді  Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань  Яковенко І.В. 
за участі
заявника ОСОБА_1  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа 
встановив:
26 січня 2026 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року та зазначеній в ній відомості належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ).
Заяву обґрунтовує тим, що заявник у 2025 році набула право на призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при досягненні пенсійного віку – 60 років. За період з 02 липня 1982 року по 09 червня 2016 року заявник працювала на території російської федерації. З 2017 року і по теперішній час проживає в Україні, за адресою: АДРЕСА_1 .
У січні 2022 року заявник звернулася з листом до пенсійного фонду російської федерації «государственное учреждение – отделение пенсионного фонда российской федерации по калининградской области». На що заявнику була надана відповідь про відмову у призначенні пенсії. 
10 вересня 2025 року заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відділу обслуговування громадян №7 м. Сміла із заявою від 10 вересня 2025 року щодо призначення пенсії за віком у відповідності до Закону №1058-ІV.
Відділ обслуговування громадян №7 м. Сміла Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 24 вересня 2025 року №2300-0210-8/74937 повідомив заявник, що прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.
В обґрунтування своєї відмови зазначив, що страховий стаж заявник не відповідає вимогам статті 26 Закону №1058-ІV і що, за наявними документами до загального страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року, оскільки не доведено факт зміни прізвища особи, так як на титульній сторінці вищезазначеної трудової книжки вказано прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищам в довідках про укладення шлюбу №05-25-01 від 09 лютого 2012 року та №13 від 02 серпня 2016 року, в яких значиться прізвище « ОСОБА_3 ».
Вважає, що при оформленні трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року роботодавцем було допущено помилку.
Зокрема, той факт, що прізвище заявник після одруження стало саме « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_2 » підтверджується довідкою про укладення першого шлюбу №05-25-01 від 09 лютого 2012 року, в якій зазначена зміна прізвища з дівочого « ОСОБА_4 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_3 ». В довідці про укладення повторного шлюбу №13 від 02 серпня 2016 року також міститься інформація, що післяшлюбне прізвище заявника до укладення другого шлюбу « ОСОБА_3 ». 30 листопада 2012 року заявником було взято прізвище « ОСОБА_4 ». Так, згідно довідки від 30 листопада 2012 року № НОМЕР_3 заявником було змінено прізвище з « ОСОБА_5 » від другого шлюбу на « ОСОБА_4 » - дівоче при народженні.
Трудова книжка заявника серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року містить записи про період її роботи. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Таким чином, трудова книжка заявника серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року є належним чином оформленою, а відомості, які зазначені в ній не підлягають сумніву.
З урахуванням викладеного, заявник звернулася до суду з даною заявою.
Ухвалою судді від 27 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд.
10 лютого 2026 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшли заперечення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до яких, заінтересована особа вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Заявник, 10 вересня 2025 року звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, яку було розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності та винесено рішення від 17 вересня 2025 року №232950010314 про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість для реалізації її пенсійних прав, а саме призначення пенсії. Обставини справи свідчать про наявність спору щодо зарахування до страхового стажу заявника період роботи, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження відповідно до вимог адміністративного судочинства, а тому в силу дії пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, є підстави для закриття провадження у справі так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року, для зарахування до страхового стажу для призначення пенсії, суперечить вимогам чинного законодавства України. Спір про призначення пенсії підлягає розгляду адміністративним судом за умовами адміністративного судочинства.
З урахуванням викладеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області просило суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а провадження у справі закрити.
23 лютого 2026 року, через систему «Електронний суд», надійшла відповідь заявника ОСОБА_1 на відзив, в якому остання викладає обставини, які є аналогічними обставинам, що викладені у заяві про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу. Також вказує, що твердження заінтересованої особи, що спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства є необґрунтованим та надуманим, оскільки вимоги, які нею порушені у заяві стосуються виключно встановлення юридичного факту в частині визнання за нею трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року, а тому в цій часині, вказане питання, належить вирішувати виключно в порядку цивільного судочинства. Що стосується не зарахування її страхового стажу та відмови у призначенні їй пенсії, то вказані діяння в контексті предметної підсудності необхідно розглядати у порядку адміністративного судочинства шляхом звернення до адміністративного суду. У своїй заяві вона на цьому не наголошує та не апелює в цій частині до суду.
З урахуванням викладеного, заявник просила задовольнити її заяву. 
Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з наведених у заяві підстав.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явилася, у запереченнях просила розгляд справи проводити без участі представника Головного управління.
Суд, заслухавши доводи заявника, врахувавши позицію представника заінтересованої особи, яка викладена в його запереченнях, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Судом встановлено, що листом за №2300-0210-8/74937 від 24 вересня 2025 року Відділ обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомив ОСОБА_1 про те, що її заяву від 10 вересня 2025 року №4821 щодо призначення пенсії за віком розглянуто. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: Страховий стаж – 6 років 10 місяців 6 днів. За наявними документами до загального страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року, оскільки не доведено факт зміни прізвищ особи, так як на титульній сторінці вищевказаної трудової книжки вказано прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищам в довідках про укладення шлюбу №05-25-01 від 09 лютого 2012 року та №13 від 02 серпня 2016 року – «Нарушявичене». Звертають увагу, що періоди роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року не можуть бути враховані, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечена, вчинена 13 березня 1992 року в м. Москва, припинила свою дію для України 19 серпня 2023 року. Після припинення дії Угоди при призначенні/перерахунку пенсії громадян, які працювали в російській федерації, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Враховуючи зазначене, прийнято рішення від 17 вересня 2025 року №232950010314 відмовити в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.24-25).
Рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 17 вересня 2025 року, номер справи 232950010314, вирішено відмовити ОСОБА_6 в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.22).
Як вбачається з вищевказаного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зазначено: відмова про призначення пенсії - ОСОБА_6 ; призначення пенсії – за віком; дата народження заявниці – ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП заявниці – НОМЕР_2 ; дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України – 10 вересня 2025 року; необхідний вік становить – 60 років; вік заявниці – 60 років; необхідний страховий стаж становить – не менше 32 років в 2025 році; страховий стаж заявниці – 6 років 10 місяців 6 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за наявними документами до загального страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 02 липня 1982 року, оскільки не доведено факт зміни прізвищ особи, так к на титульній сторінці вищевказаної трудової книжки вказано прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищам в довідках про укладення шлюбу №05-25-01 від 09 лютого 2012 року та №13 від 02 серпня 2016 року – «Нарушявичене». Звертають увагу, що періоди роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року не можуть бути враховані, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечена, вчинена 13 березня 1992 року в м. Москва, припинила свою дію для України 19 серпня 2023 року. Після припинення дії Угоди при призначенні/перерахунку пенсії громадян, які працювали в російській федерації, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року.
Згідно п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. 
Відповідно до п. 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Згідно п.2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. 
Відповідно до п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року, відомості про особу, якій належить дана трудова книжка, заповнені на російській мові, а саме «Кельник (перекреслено прізвища – « ОСОБА_4 », « ОСОБА_7 ») ОСОБА_8 , дата рождения - ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також внесені наступні примітки, які виконані російською мовою та засвідчені круглими печатками, а саме: «Фамилия изменена на осн. св. о бр. ІІІ-ОК №310591, 84.01.21», «Фамилия изменена на Крылова на основании свидетельства о браке 1-РЕ №444169, 10.09.88», «Фамилия изменена на «Кельник» на основании свидетельства о перемени имени НОМЕР_4 от 30.11.2012 г. вданого отделом ЗАГС администрации МО Ладушкинский городской округ». Крім того, наявні відомості про видачу вкладишу серії НОМЕР_5 (а.с.8-11).
Відповідно до довідки про укладення шлюбу від 09 лютого 2012 року №05-25-01 Бюро записів актів громадянського стану адміністрації самоврядування міста Каунаса, у перекладі з російської мови на українську мову, громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб 21 січня 1984 року, бюро РАГС м. Каунаса, запис №181. Прізвище подружжя: чоловік – « ОСОБА_3 », дружина – « ОСОБА_3 ». Вказаний шлюб розірваний 18 червня 1986 року відділом РАГС Баграмінського району Калінінградської області, запис №35. У даній довідці наявні відомості про виконання перекладу з литовської мови на російську мову (а.с.19).
Згідно довідки про укладення шлюбу №13 від 02 серпня 2016 року Відділу запису актів цивільного стану Адміністрації муніципального утворення «Ладушкінський міський округ» Калінінградської області, у перекладі з російської мови на українську мову, в архіві відділу РАЦС адміністрації муніципального утворення «Ладушкінський міський округ» є запис акту про укладення шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 №30 від 10 вересня 1988 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку – « ОСОБА_5 », дружині – « ОСОБА_5 ». Вищевказаний шлюб розірваний (а.с.20). 
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого Відділом запису актів цивільного стану Адміністрації муніципального утворення «Ладушкінський міський округ» Калінінградської області, у перекладі з російської мови на українську мову, ОСОБА_13 , громадянка росії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що 30 листопада 2012 року складено запис акту про зміну імені №01 (а.с.21).
15 червня 2017 року, органом 7101, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці росії, видано посвідку на постійне проживання НОМЕР_6 , та вона з 22 червня 2017 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).
Згідно картки платника податків № НОМЕР_7 від 27 січня 2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків НОМЕР_2 , дата реєстрації у Державному реєстрі - 23 червня 2017 року (а.с.17).
Таким чином, прізвище ОСОБА_1 , якій належить трудова книжка НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року, на яке було змінене її дівоче прізвище « ОСОБА_4 », внаслідок укладення шлюбу, записано у вказаній трудовій книжці, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 21 січня 1984 року, як « ОСОБА_2 », та є відмінним від прізвища заявника ОСОБА_1 , яке зазначено у довідці про укладення шлюбу від 09 лютого 2012 року №05-25-01, складеної Бюро записів актів громадянського стану адміністрації самоврядування міста Каунаса, у перекладі спочатку з литовської мови на російську мову, а у подальшому з російської мови на українську мову, відповідно до якої вона, внаслідок укладення 21 січня 1984 року шлюбу з ОСОБА_14 змінила своє прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 », та довідці про укладення шлюбу №13 від 02 серпня 2016 року, виданої Відділу запису актів цивільного стану Адміністрації муніципального утворення «Ладушкінський міський округ» Калінінградської області, у перекладі з російської мови на українську мову, відповідно до якої, внаслідок укладення 10 вересня 1988 року шлюбу з ОСОБА_11 змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».
Одночасно, суд звертає увагу, що відмінність у прізвищі ОСОБА_1 , якій належить трудова книжка НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року, на яке було змінене її дівоче прізвище « ОСОБА_4 », внаслідок укладення шлюбу, записано у вказаній трудовій книжці, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 21 січня 1984 року, як « ОСОБА_2 », та у прізвищі заявника ОСОБА_1 , яке вона набула внаслідок укладення 21 січня 1984 року шлюбу з Сигітасом Нарушявичюсом, а саме «Нарушявичене», полягає виключно в одній букві, натомість всі інші відомості ОСОБА_1 , які зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року, повністю збігаються з відомості заявника ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням зміни нею прізвищ внаслідок укладення нею шлюбів та зміни прізвища за власним бажанням.
З огляду на викладене, суд вважає, що при внесенні, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 21 січня 1984 року, роботодавцем до трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року, відомостей про зміну прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 » була допущена помилка, внаслідок чого помилково було зазначено змінене прізвище ОСОБА_1 як «Нарушевичене». 
При цьому, враховуючи, що з часу вчинення роботодавцем вищевказаної помилки при внесенні до трудової книжки відомостей щодо зміни прізвища ОСОБА_1 минуло майже 30 років, та приймаючи до уваги, що місцезнаходженням вказаного роботодавця є територія, яка на даний час відноситься до території російської федерації, з якою Україною розірвано всі дипломатичні зв`язки, внаслідок початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, суддя приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 не має об`єктивної можливості усунути вищевказану помилку у трудовій книжці у позасудовому порядку. 
Відповідно до ч.3 ст.48 Кодексу законів про працю України, працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.
Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 доведено факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 02 липня 1982 року.
Одночасно, суд вважає, що підстави для встановлення факту, що відомості зазначені у трудовій книжки НОМЕР_1 , заповненій 02 липня 1982 року, належать ОСОБА_1 відсутні, оскільки судом в межах розгляду відповідної заяви не перевірявся весь обсяг відомостей, зазначених у відповідній трудовій книжці, та предметом судового розгляду була саме належність трудової книжки певній особі, в свою чергу достовірність відомостей, що містяться в трудовій книжці та внесені до неї стосовно конкретної особи, на ім`я якої вона і була заповнена, жодною особою не зеперчуються. 
При цьому суд не погоджується з доводами представника заінтересованої особи про те, що між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкасьській області виник спір про право заявника на призначення пенсії за віком, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження в адміністративному судочинстві.
Суд звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, не оскаржує дії або бездільність заінтересованої особи чи приняті останньою рішення, натомість просить встановити факт належності їй трудових книжок, що свідчить про відсутність спору про право.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції, які викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц та Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що, в зв`язку з розбіжністю у написанні зміненого внаслідок укладення шлюбу прізвища заявника в документі, який підтверджує її трудовий стаж, та в документах, які підтверджують її прізвище після укладення шлюбу, що виникла внаслідок помилки роботодавця, остання позбавлена об`єктивної можливості реалізувати своє право на отримання пенсії, та враховуючи відсутність можливості заявника усунути вказану розбіжність у інший спосіб, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 76, 81, 82, 89, 263-265, 293, 315 ЦПК України
вирішив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа – задовольнити частково.
Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ – трудова книжка НОМЕР_9 , яка заповнена 02 липня 1982 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_15 », « ОСОБА_7 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_5 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
У задоволенні решти заявлених ОСОБА_1 вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:

Заявник – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, код ЄДРПОУ 21366538. 

Головуючий        Т.В. Ігнатенко