ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15196/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про стягнення пені,-
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Сентравіс продакшн юкрейн» звернулося до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить: 
- стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» пеню у розмірі 1 040 511,81 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» пеню у розмірі 1040511 (один мільйон сорок тисяч п`ятсот одинадцять) грн 81 коп., нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за умовою абзацу 3 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу, у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини, зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків. В той же час, по справі №160/1831/24, в якій оскаржуються податкові повідомлення рішення, а саме: ППР форма «В3» від 26.12.2023 № 000/1126/32-00-07-06-19, яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування, за вересень 2023 року на суму 52 176 грн; ППР форма «В1» від 26.12.2023 № 000/1125/32-00-07-06-19, яким відмовлено у надані бюджетного відшкодування, за вересень 2023 року на суму 12 976 077 грн, ППР форма «В4» від 26.12.2023 № 000/1124/32-00-07-06-19, яким зменшено суми від`ємного значення податку на додану вартість, за вересень 2023 року на суму 46 006 грн, прийнятих за результатами документальної позапланової перевірку Східного МУ ДПС з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, процедура судового оскарження триває. Отже, у контролюючого органу відсутнє зобов`язання з бюджетного відшкодування податку на додану вартість в частині неузгодженої суми за вересень 2023 року у розмірі 52 176,00 грн. 
Також вказує, що на думку Східного МУ, приводом звернення до суду щодо стягнення пені за несвоєчасне відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ є бездіяльність держави в особі її органів щодо невиконання законодавчо встановленого і підтвердженого судовими рішеннями, обов`язку. Своєю чергою, звертаючись із вимогою про стягнення пені, позивач у межах цієї справи вимагає лише її стягнення, і не заявляє вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача. За відсутності визнання протиправною бездіяльності контролюючого органу у позивача відсутні підстави для стягнення пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ.
Зазначено, що відповідно до п. 200.23. ст. 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Нарахування пені згідно з абзацом першим цього пункту не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена: виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану; зупиненням/відмовою у наданні бюджетного відшкодування за рішенням про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятим у порядку, встановленому Законом України «Про санкції». Таким, чином, у зв`язку із введенням воєнного стану, на думку відповідача нарахування пені згідно з п.п. 200.23. ст. 200 ПКУ взагалі не здійснюється.
Від Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне. 
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Сентравіс продакшн юкрейн» (код за ЄДРПОУ 30926946) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року (від 20.10.2023 вх №9278227215).
Результати перевірки Східне міжрегіональне управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків оформило актом № 1172/32-00-07-06-14/30926946 від 01.12.2023.
На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення: №000/1124/32-00-07-06-19 (форма В4), № 000/1125/32-07-06-19 (форма В1), № 000/1126/32-00-07-06-19 (форма В3).
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 000/1124/32-00-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма В4), на підставі акту перевірки № 1172/32-00-07-06-14/30926946 від 01.12.2023, яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 46006,00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 000/1125/32-00-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма В1), на підставі акту перевірки № 1172/32-00-07-06-14/30926946 від 01.12.2023, яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 п. 200.1, абз. б) п. 200.4 ст. 200 ПК України, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.202 № 187, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 12976077,00 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням № 000/1126/32-00-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма ВЗ), на підставі акту перевірки № 1172/32-00-07-06-14/30926946 від 01.12.2023, яким встановлено порушення підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України та у відповідності до норми пп. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2023 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2023 року у розмірі 52 176,00 грн.
При поданні декларації з податку на додану вартість позивачем у її складі подавалася відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ (копія додається, додаток № б).
Однак у зв`язку з винесенням за результатом перевірок податкових повідомлень-рішень відповідачем до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість було внесено інформацію про неузгодженість бюджетного відшкодування ПДВ за наведеною вище декларацією в сумах, зазначених в податкових повідомленнях-рішеннях, а саме по періоду:
- вересень 2023 року у розмірі 52 176, 00 грн (декларація № 9278227215 від 20.10.2023);
- вересень 2023 року у розмірі 12 976 077,00 грн (декларація № 9278227215 від 20.10.2023).
Загальна сума неузгодженого бюджетного відшкодування ПДВ склала 13 028 253,00 грн.
Позивач не погодившись з висновками Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків , викладеними в акті перевірки за вересень 2023 року та винесеними на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями за вересень 2023 року, звернувся з позовом про визнання протиправними (недійсними) та скасування податкових повідомлень-рішень № 000/1124/32-00-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма В4), № 000/1125/32-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма В1), № 000/1126/32-00-07-06-19 від 26 грудня 2023 року (форма ВЗ) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/1831/24 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024) визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: від 26.12.2023 року № 000/1124/32-00-07-06-19 (форма В4); від 26.12.2023 року № 000/1125/32-00-07-06-19 (форма В1); від 26.12.2023 року №000/1126/32-00-07-06-19 (форма ВЗ).
Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та форма такого Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на момент виникнення спірних правовідносин були затверджені постановою Кабінетом Міністрів України № 26 від 25.01.2017 (Порядок № 26).
Відповідно до п. 7 Порядку № 26, саме після набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.
З огляду на викладене, задекларована позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ яка заперечувалася відповідачем до відшкодування у загальному розмірі 13 028 253,00 грн за період вересень 2023 року (декларація № 9278227215 від 20.10.2023), стала узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/1831/24, а саме: з 26.11.2024.
Разом з тим, після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/1831/24, відповідачем не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування.
Станом на дату подання даної позовної заяви в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість містяться наступні дані про неузгодженість бюджетного відшкодування по податковій декларації № 9278227215 від 20.10.2023:
сума податку, заявлена до бюджетного відшкодування - 63 216 539,00 грн;
узгоджена сума бюджетного відшкодування: 50 188 286,00 грн.
Відповідно, досі неузгодженою залишається сума бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 13 028 253,00 грн.
По сьогоднішній день відповідачем не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, а сума ПДВ у загальному розмірі 13 028 253,00 грн досі не відшкодована позивачу, і після спливу строку, передбаченого пунктом 200.13 статті 200 ПК України, набула статусу заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ.
Вказане є підставою для нарахування пені за прострочення відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, установленої на момент виникнення пені протягом строку її дії, а тому за період з 06.12.2024 по 20.05.2025 позивач вказує, що йому повинна бути відшкодована пеня у сумі 1 040 511,81 грн.
У зв`язку з відмовою відповідачем відшкодувати суму пені, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі -ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника;
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено нормами статті 200 ПК.
Згідно до п. 200.1 – 200.2 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
За положенням п.200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.7, 200.10 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 200.7.1, 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Пунктом 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:
а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;
б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;
г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;
ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Положеннями пункту 200.15 статті 200 ПК України встановлено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Нарахування пені згідно з абзацом першим цього пункту не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена:
виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану;
зупиненням/відмовою у наданні бюджетного відшкодування за рішенням про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятим у порядку, встановленому Законом України «Про санкції».
Отже, якщо протягом відповідного строку необхідних дій податковим органом для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня. 
Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України. Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.
Так, невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості. Непогашення заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №803/655/17, від 03.12.2020 по справі №826/5397/18, від 30.05.2019 у справі №803/655/17, від 27.05.2019 у справі №826/20661/15, від 24.04.2019 у справі №822/1932/16, від 22.03.2019 у справі №822/3473/17.
Відповідно до матеріалів справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/1831/24 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: від 26.12.2023 року №000/1124/32-00-07-06-19 (форма В4); від 26.12.2023 № 000/1125/32-00-07-06-19 (форма В1); від 26.12.2023 року № 000/1126/32-00-07-06-19 (форма ВЗ).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 160/1831/24 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/1831/24 залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 26 листопада 2024 року.
Проте, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/1831/24 відповідачем не внесено до до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, а суми ПДВ в розмірі 13028253,00 грн не відшкодовані позивачу.
Фактично право позивача на отримання зазначеного бюджетного відшкодування залишається нереалізованим і, за виниклих обставин, єдиним можливим та ефективним способом його відновлення є стягнення відповідних коштів у судовому порядку з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
Колегія суддів не приймає доводи податкового органу про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, а тому, з урахуванням вказаних положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача про стягнення відповідної суми пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, з огляду на наступне.
Згідно приписів пункту 200.23. статті 200 ПК України на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. 
Положення другого речення абзацу першого цього пункту не застосовується у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу щодо необхідності підтвердження виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин відповідними доказами (зокрема, довідками уповноваженої організації (органу), та ін.), тоді як введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорні обставини, які настали для всіх без виключення суб`єктів (осіб), а тому кожен суб`єкт (у тому числі відповідний суб`єкт владних повноважень), який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність у нього форс-мажорних обставин.
Таким чином, введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як безумовну форс-мажорну обставину у розумінні положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.
Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постанові від 12 березня 2025 року у справі №440/16144/23, від 18 листопада 2025 року у справі №160/16076/24.
Судом досліджено належні докази та доводи на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення вказаної заборгованості з бюджетного відшкодування), тобто правових підстав визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, які зумовлюють не нарахування пені на суму такої заборгованості.
Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення заборгованості з бюджетного відшкодування.
Листом Торгово - промислової палати України від 28.02.2024 №2024/02.0-7.1, на який постилається податковий орган, засвідчено форс - мажорні обставини у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, проте не підтверджено виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили саме виникнення заборгованості з бюджетного відшкодування та неможливості вчасно відшкодувати цих сум.
Так, у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 821/1115/16 викладено такі висновки щодо застосування наведених вище норм права: «Системний аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.
Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України нараховується пеня. Податковим кодексом України встановлено обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні.
При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування. Таким чином, після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набула статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені».
Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №820/1750/18, від 25.03.2020 по справі №808/481/16, від 02.02.2021 по справі №810/1506/17, від 02.06.2021 по справі №1.380.2019.004395, від 29.11.2021 по справі № 420/4252/19, від 12.07.2023 по справі № 640/14076/21, пеня розраховується виходячи із облікової ставки НБУ протягом строку її дії, тобто із урахуванням зміни облікової ставки Національного банку України за відповідний період.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, відповідно до якого, під час вирішення тотожних спорів суди мають ураховувати саме останню правову позицію.
Так, при зверненні з позовом позивачем визначений період за який позивач просив стягнути суми пені з 04.12.2024 по 20.05.2025.
У подальшому позивачем зменшено позовні вимоги та визначено спірний період з 06.12.2024 по 20.05.2025, що становить 166 дні. 
Розрахунок пені за період з 06.12.2024 по 20.05.2025 – 166 днів.
Облікова ставка НБУ у період з 06.12.2024 по 12.12.2024 становила 13,00%:
13 028 253,00*13,00%*120%:366*7=38 871,18 грн.
Облікова ставка НБУ у період з 13.12.2024 по 23.01.2025 становила 13,50%:
13 028 253,00*13,50%*120%:366*42=242 860,91 грн.
Облікова ставка НБУ у період з 24.01.2025 по 06.03.2025 становила 14,50%:
13 028 253,00*14,50%*120%:366*42=260 850,61 грн.
Облікова ставка НБУ у період з 07.03.2025 по 17.04.2025 становила 15,50%:
13 028 253,00*15,50%*120%:365*42=278 840,30 грн.
Облікова ставка НБУ у період з 18.04.2025 по 20.05.2025 становить 15,50%:
13 028 253,00*15,50%*120%:365*33=219 088,81 грн.
Разом: 1 040 511,81 грн.
Отже, загальна сума пені, яка підлягає відшкодуванню за період з 06.12.2024 по 20.05.2025 становить 1 040 511,81 грн.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко