Справа № 697/241/26 
Провадження № 2/697/453/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
31 березня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Деревенського І.І.,
за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі – ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позивач), через систему «Електронний суд» звернулося до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №96644 від 08.02.2022 у розмірі 37307 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням – 17500 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 18807 грн. та стягнення судових витрат, які складаються із судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн..
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2022 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 96644.
Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. 
Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 17500 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. 
Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240.00 % річних. 
Загальний строк кредитування складає 365 днів. 
Представник позивача зазначає, що своїм підписом відповідач підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96644. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 96644
Представник позивача стверджує, що заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №96644 від 08.02.2022, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37307 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 17500 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 18807 грн.; заборгованість за комісіями – 1000 грн..
З врахуванням вищезазначеного, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРСТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №96644 від 08.02.2022 у розмірі 37307 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням – 17500 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 18807 грн. та стягнення судових витрат, які складаються із судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн..
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09.03.2026, яке у зв`язку із невкою відповідача було відкладено до 31.03.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.88-89, 92-93), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачі викликалися до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а. с. 86, 91). Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Письмовими матеріалами справи наявними в системі «Електронний суд», Судом встановлено, що 08.02.2022 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 96644.
Відповідно до умов якого: тип кредиту - кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії не може перевищувати 73056, грн.. Перший транш в сумі 17500 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 14000.00 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3500.00 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240% річних. 
Комісія за надання першого траншу складає 3 500,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 20,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.2 цієї індивідуальної частини.
Загальний строк кредитування за цим Договором складає 1097 днів з 08.02.2022 по 08.02.2025 р. і складається з строків на які надаються перший та другий транш.
Строк на який надається перший транш складає 365 днів (строк кредитування за першим траншем).Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на місяць. Конкретні дати вказані в графіку платежів. 
Загальні витрати за першим траншем складають: 29817.68 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 1 650,40% річних. 
Орієнтовна загальна вартість першого траншу для Позичальника складає 47317.68 грн.
Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
З графіку платежів за першим траншем кредитного договору №96644 від 08.02.2022, вбачається, що ним передбачено 12 платежів, датою видачі кредиту зазначено 08.02.2022, остання дата платежу зазначена 08.02.2023, сума кредиту 17500 грн., комісія 3500 грн., проценти за користування кредитом 29805,68 грн., реальна процентна ставка 1650,40%, загальна вартість кредиту 47317,68 грн. (а.с.43).
ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» було перераховано грошові кошти відповідачу у розмірі 14000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № CRD 383577 від 08.02.2022 (а.с.79).
Із розрахунку заборгованості складеного позивачем, вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №96644 від 08.02.2022, станом на 27.01.2026 утворилася заборгованість у розмірі 37307, грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 17500 грн..; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 18807 грн.; заборгованість за комісією – 1000 грн.. розрахунок сформовано за період з 28.01.2025 по 27.01.2026 (а.с. 9)
28.01.2025 було укладено договір №28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96644 (а.с. 10-14).
Із реєстру боржників до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025, вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №96644 становить 37307 грн. (а.с.25).
Відповідно ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Зважаючи на вище вказане, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та відсотками.
Щодо стягнення з відповідача комісії, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (стаття 215 ЦК України).
За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.
Так, у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17, 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
З цих підстав, суд приходить висновку про те, що умова кредитного договору щодо встановлення комісії суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, банк не може встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банку за дії, які не є послугою банку. До таких самих висновків прийшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2071цс16 від 06 вересня 2017 року та КЦС ВС від 19.08.2020 року у постанові по справі №641/11984/15-ц, визнавши умову кредитного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості нікчемною.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії у розмірі 1000 грн. задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене вище позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС"» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором №96644 від 08.02.2022 у розмірі 36307 грн..
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем належними доказами підтверджено факт понесення витрат на правову допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 4000 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, оскільки справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні.
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, понесенні останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог (97,32%) у сумі 2591,05 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №96644 ВІД 08.02.2022 у розмірі 36307,00 (тридцять шість тисяч триста сім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір в розмірі 2591,05 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто одну гривню 05 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).
В решті позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Учасники процесу:
Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ – 42640371
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий І . І . Деревенський