Справа № 331/3841/25
Провадження № 2/331/453/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року       м. Запоріжжя 
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю: секретаря - Постарнак М.М.,
розглянувши у порядку спрощеного судового провадження у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:
04.07.2025 до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальніпослуги за період з 01.11.2018 по 30.06.2024 в розмірі 48325,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що  ОСОБА_1 є власницею приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене приміщення підключено до централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. У період 01.11.2018 по 30.06.2024 позивачем надано відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення на загальну суму 60 944,11 грн., оплата - 12 618,91 грн.,заборгованість складає 48 325,20грн.
Ухвалою суду від 11липня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 19-20).
24.10.2025 від ОСОБА_2 надійшоввідзив та заява про сплив позовної давності. Згідно з відзивом відповідачка заперечує проти позову через відсутність укладеного із нею договору. Також вона вважає неналежним доказом розрахунок боргу, який надано позивачем і зазначає, що не проживає у спірній квартирі, а відповідно послугами не користувалася. Окрім того, просить застосувати строки позовної давності. (а.с. 42-45, 53).
03.11.2025 представником позивача через Електронний суд подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що з01.05.2019 введено в дію Закон України від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»,яким передбачено нові моделі договірних відносину сфері комунальних послуг та визначення особливості їх укладання. Співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в місячний термін,після оприлюднення індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на сайті, не визначились з моделлю організації договірних відносин, а тому публічний договір № 601321801 є укладеним з 01.11.2021. Щодо розрахунку суми заборгованості зазначено, що до позову надано роздруківку особового рахунку відповідача, в якій зазначені нарахування окремо по кожній складовій наданих послуг, а саме: вартість опалення, централ. ГВП і т.п. Також в зазначеному розрахунку відображені всі здійснені відповідачем за спірний період оплати та відповідно сума, що підлягає оплаті. У зв`язку з тим, що відповідачка здійснювала оплати протягом 2019 - 2020 років, на загальну суму 12 618,91 грн., строк позовної давності переривався. Також зазначено, що строк позовної давності зупинявся на час дії коронавірусної хвороби (COVID-19)», та воєнного стану.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідачки – адвокат Середа Д.М.,у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.
При розгляді зазначеного спору суд виходить з такого.
Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. 

Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 383569603 від 19.06.2024  ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг” у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ” в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ” (п. 1.2. Рішення). 
Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг” у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ” в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ”” (п. 1.2. Рішення). 
Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року були офіційно надруковані у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ”.
Отже, Концерн «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою:  АДРЕСА_2 .

Щодо укладання договору суд зазначає, що договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.
Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення правовідносин – 2018 рік) та акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради.
Окрім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири – споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.
Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги.
За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Виходячи з наведених норм матеріального права, відсутність договору між позивачем та відповідачами у період з 01.11.2018 по 01.11.2021 не позбавляє відповідачку обов`язку сплачувати комунальні послуги, які фактично отримані і пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у її власності.
З 1 травня 2019 року введено в дію Закон України від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», яким Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратив чинність. 
Частина 2 ст. 7 Закону визначає обов`язки індивідуального споживача, серед яких в т.ч. укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5).
Згідно п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. 
Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. 
Постановою КМУ №1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету міністрів Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання. 
Статтею 14 Закону передбачено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. 
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (Правилами надання послуги з постачання теплової енергії № 830 дається вичерпний перелік моделей організації договірних відносин за видом послуги постачання теплової енергії): індивідуальний договір (про надання послуги з постачання теплової енергії) з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; колективний договір(про надання послуги з постачання теплової енергії); договір про надання послуги (з постачання теплової енергії) з колективним споживачем; договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії; індивідуальний (публічний) договір про надання послуги з постачання теплової енергії. 
Відповідно до ч.5. ст.13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. 
У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. 
02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради та на власному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. 
Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. 
Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). 
Матеріали справи не містять доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 обрали іншумодель організації договірних відносин. 
Отже публічний договір № 601321801 між позивачем та відповідачкою є укладеним з 01.11.2021. (а.с. 8-9)

Щодо факту надання послуг суд зазначає, що відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника.
Згідно з пунктом 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири – споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.
Окрім того, обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у ст.ст. 67, 68 Житловому кодексі УРСР.
Як встановлено судом і не заперечується відповідачкою, ОСОБА_1 є власницею житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , отже має зобов`язання по утриманню свою власності.
На підставі викладеного, доводи відповідачки про те, що вона не проживала у квартирі, є неприйнятними.

Щодо суми та розрахунку заборгованості суд зазначає, що відповідно до розрахунку позивача за період з 01.11.2018 по 30.06.2024 року МТМ надало відповідачціжитлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 60 944,11 грн., оплата - 12 618,91 грн. Заборгованість складає 48 325,20грн. (а.с. 11-12).
За приписами п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, які діяли на момент виникнення відносин (2018 рік), плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. 
Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачами централізованого опалення, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку, обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку чи доказів, відповідачкою не надано.

Щодо строків позовної давності, суд вважає, що ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності не підлягає задоволеннюна підставі такого.
Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з вимогами ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV (яка була чинна до набрання чинності Законом №2189-VIII) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.
Оплата періодичного платежу не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин боргу (постанова ВСУ від 22.03.2017 р. № 761/12553/15-ц, постанова Верховного Суду від 23.12.2020 № 127/23910/14-ц).
Однак, як вбачається з розрахунку позивача відповідачкою було здійснені оплати у серпні 2019 року та у серпні 2020 року на суму більше ніж було нараховано за ці періоди.
Отже, відповідачка визнала суми боргу та перервала строк позовної давності. 
Окрім того, відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12. Відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні було встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діяв до 30.06.2023.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 №540-IX, тобто саме з 02.04.2020 року діяло положення про продовження строків позовної давності на період карантину. 
На підставі викладеного заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, а позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», 137, ЄДРПОУ 32121458) задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», 137, ЄДРПОУ 32121458) заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (особовий рахунок, договір № 601321801) за період з 01.11.2018 року по 30.06.2024 року на загальну суму 48 352 (сорок вісім тисяч триста двадцять п`ять) гривень 20 копійок, перерахувавши на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у філії УТ “ Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ЄДРПОУ 32121458)
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», 137, ЄДРПОУ 32121458) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , ПАТ АБ “ Укргазбанк», МФО 320478, ЄДРПОУ 32121458.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 25 березня 2026 року.

Суддя:    Н.Г.Скользнєва