Провадження № 2/641/817/2026 	Справа № 641/8486/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року          м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,
представника позивача Железнякової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слобідського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/8486/25
позивач: АТ КБ "Приватбанк"
відповідач: ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
АТ КБ "Приватбанк" за допомогою системи "Електронний суд" звернулось до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2022 року в розмірі 112486,12 грн., та судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.09.2022 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договір, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом.
У порушення умов кредитного договору від 05.09.2022 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 15.10.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 112486,12 грн., а саме: 98309,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14176,61 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
13.11.2025 року відповідачем ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем не надано копію кредитного договору, не надано детального розрахунку суми заборгованості за відсотками, пенею саме в такому розмірі як заявлено позивачем. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання відповідачем будь-яких грошових коштів за даними договорами, тобто позивачем не доведено факт перерахунку кредитних коштів відповідачу. Також відповідач заявляє про застосування загального і спеціального строку позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій, як однієї з обставин для відмови в задоволенні позову. При цьому, ще раз акцентує увагу суду на тому, що вона кредит не отримувала, кредитний договір з банком не укладала.
25.11.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вона додатково зазначає що 05.09.2022 Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту, Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк". Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, та відповідач погодила тип кредиту та розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку та інші умови договору. Щодо строку позовної давності, то Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк картки до останнього дня 07/26 року. Також зауважує, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.
07.01.2026 року представником позивача через "Електронний суд" подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому вона просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2022 року, в розмірі 87476,37 грн., а саме 73299,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14176,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
23.01.2026 року відповідачем ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подано заяву на списання процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені та тіла кредиту в зв`язку з тим, що вона опинилась у складній фінансовій ситуації на фоні хвороби, що унеможливлює своєчасне виконання зобов`язань. Також зазначила, що вона є учасником бойових дій.
04.02.2026 року представником позивача Кіріченко В.І. подано заперечення на заяву про списання процентів, штрафних санкцій, пені та тіла кредити, в якій вона зазначає, що чинне законодавство, зокрема ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачає звільнення військовослужбовця від обов`язку повернення основної суми боргу. Складна фінансова ситуація чи хвороба не є законодавчою підставою для припинення зобов`язання за кредитним договором. Щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій, то для застосування пільг по нарахуванню відповідач має довести факт перебування на військовій службі у конкретний період, оскільки пільга діє виключно на період проходження служби. Заборгованість, що виникла до початку військової служби або після її завершення, підлягає сплаті у загальному порядку.
11.04.2026 року відповідачем ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якій вона додатково зазначила, що сума позову на даний час складає 86923,12 грн., яка кожен місяць погашається по мірі можливості. Крім того, зазначає, що позивач в позовній заяві вказав, що не подано іншого позову до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є невірною інформацією, оскільки існує справа № 641/8704/25 від 12.11.2025 року. Також зазначає, що на заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.09.2022 року відсутній підпис уповноваженого працівника банку.
16.04.2026 року представником позивача Кіріченко В.М. через систему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, в якому він додатково зазначив, що посилання відповідача про наявність цивільної справи № 641/8704/25 є безпідставними, оскільки дані справи мають різні предмети спору. Позивач звернувся з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором від 05.09.2022 року, а у справі № 641/8704/25 предметом спору є заборгованість за договором від 21.01.2024 року. Наявність іншого судового процесу щодо договору від 21.01.2024 року жодним чином не впливає на обов`язок відповідача виконувати умови договору від 05.09.2022 року.
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 05.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача Железнякова І.М. позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримала, та зазначила, що станом на 19.04.2026 року актуальна заборгованість за кредитним договором, з урахуванням внесених відповідачем оплат, складає 86923,12 грн.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням у відрядженні. Враховуючи, що вказана неявка відповідача у судове засідання є не першою, додаткових доказів по справі відповідач не надає, причини неявки у судове засідання не можуть бути визнані поважними, а тому клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
З матеріалів справи судом встановлено, що 05.09.2022 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 20.07.2020 р., яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 “Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України”.
Згідно Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду на те, що Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
У відповідності до умов договору від 05.09.2022 року ОСОБА_1 отримала кредит, який в подальшому було збільшено до 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на строк 12 місяців з пролонгацією, процентною ставкою 42% річних. ОСОБА_1 зобов`язалась здійснювати погашення заборгованості за кредитом, проценти за користування.
ОСОБА_1 було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії по липень 2027 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 29.12.2025 року за договором від 05.09.2022 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 87476,37 грн., а саме: 73299,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14176,61 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду за захистом своїх прав.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що 25.08.2022 року ОСОБА_1 підписала за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка містить умови щодо розміру процентної ставки 42% річних для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold, порядку повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.
У п. 3 вказаної заяви сторони погодили, що при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Отже, відповідач погодила можливість ідентифікувати себе за допомогою, в тому числі, ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони.
За таких обставин, суд вважає, що, підписавши за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 погодилася з визначеними у ній умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.
Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 29.12.2025 року склалась заборгованість у розмірі 87476,37 грн., а саме 73299,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14176,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
При цьому, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 повідомила, що станом на дату судового засідання (20.04.2026 року) загальна заборгованість, з урахування внесених відповідачем оплат, складає 86923,12 грн.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86923,12 грн.
Відносно доводів ОСОБА_1 про ненадання позивачем детального розрахунку суми заборгованості за відсотками, пенею, відсутність будь-яких доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, виписка по рахунку є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що достеменно свідчить про підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та користування ними.
Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.
З доданої до позовної заяви виписки по рахунку судом встановлено факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами, у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості зазначено суму, розмір та період нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Відносно доводів відповідача про застосування загального і спеціального строку позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і на час вирішення цього спору.
Законом України № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року, розділ ЦК України «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк його дії.
Законом України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", який набрав чинності 04.09.2025 року, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено.
Таким чином, з 05.09.2025 року перебіг строку позовної давності відновлено.
Оскільки кредитний договір укладено 05.09.2022 року, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з моменту невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором, а не з моменту укладення договору, тому, пред`явивши позов 03.11.2025 року, позивач не пропустив строк позовної давності.
Доводи відповідача про списання процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені та тіла кредиту в зв`язку з тим, що вона опинилась у складній фінансовій ситуації на фоні хвороби, що унеможливлює своєчасне виконання зобов`язань, не можуть бути підставою для звільнення боржника він виконання зобов`язання. Вказані обставини можуть бути враховані судом при розгляді клопотання відповідача про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду.
Відносно доводів відповідача про наявність в провадженні суду справи до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд зазначає, що в межах цивільної справа № 641/8704/25 розглядається позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором.. 
Відносно доводів відповідача про наявність у неї пільг в зв`язку зі статусом учасника бойових дій, суд зазначає наступне.
Згідно з наданою відповідачем копією дублікату посвідчення Серія НОМЕР_2 , виданого 17.09.1997 року на ім`я ОСОБА_1 , пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Пільги сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни, Захисників і Захисниць України визначені у ст. 15 вказаного Закону.
Серед наведеного у ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». переліку відсутні пільги щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, а тому доводи ОСОБА_3 щодо наявності у неї таких пільг є необґрунтованими.
В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 99,37%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2407,13 грн. (2422,40грн.*99,37/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.
При цьому, спірні правовідносини не стосуються соціального захисту відповідача, оскільки предметом позову є стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, а відповідно, не можна вважати, що він звільнений від сплати судового збору за вказаною підставою.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, 
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.09.2022 року станом на 19.04.2026 року у розмірі 86923,12 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2407,13 грн., а разом 89330 (вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять) грн. 25 коп.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, код 14360570).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складено 24.04.2026 року.

Суддя	  	С. О.  Ященко