31.03.26  Справа №469/1457/25
2-а/469/10/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2026 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді - Тавлуя В.В., 
за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С. О., 
позивач ОСОБА_1  - не з`явився,
представник позивача адвокат Григорян В. С. - не з`явилася,
представник відповідача – 
Головного Управління Національної поліції
України в Миколаївській області - не з`явився,
Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Березанський ВДВС у Миколаївському районі
Миколаївської області МПУЮ (м.Одеса) - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Березанський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, – 
в с т а н о в и в: 

Позивач 10 листопада 2025 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з даним позовом, у якому просив: 
- скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №5315797 від 26.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.
- закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.07.2025 року о 02.52 год. поліцейським ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом поліції Коваль Віктором Володимировичем ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 5315797, за ч.6 ст.121 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , 1966 р.н.
Згідно обставин, викладених у постанові, позивач 26.07.2025 року о 02.41 в с.Рибаківка керував мотоциклом (мопедом) без мотошолома, чим порушив п. 2.3.г) ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП, та здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований протягом десяти днів з моменту придбання, при обов`язковій його реєстрації, чим порушив п.30.1 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, за ч.6 ст.121 КУпАП.
У постанові наявна відмітка про відмову в її отриманні, та відмітка про направлення копії оскаржуваної постанови позивачу 28.07.2025 року.
Копію даної постанови позивач не отримував, про її наявність не знав. Про відкрите виконавче провадження на підставі вказаної постанови дізнався у відділенні обслуговуючої банківської установи 24.10.2025, куди звернувся з підстави блокування його карткового рахунку.
04.11.2025 року року засобом поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (номер відправлення - R067027508704) на адвокатський запит Березанським відділом ДВС у МР МО ПМУМЮ (м. Одеса) листом від 28.10.2025 № 44638/205-34 надано копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 78935720 від 25.08.2025.
Ознайомившись з наданими документами, у т.ч. з оскаржуваною копією постанови, позивач вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що оскаржувана постанова була складена представником ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 26.07.2025 року о 02.52 год. Перед тим за тих же обставин у відношенні ОСОБА_1 тими ж представниками поліції 26.07.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАп.
Так, 26.07.2025 року, приблизно, о 01.00 год., позивач перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння йшов по вулиці Очаківській у с. Рибаківка у напрямку свого дому. Позивач котив скутер Yamaha Jog, який йому не належить, але, яким він користувався удень, та мав його вранці віддати власнику. 
Скутер він котив через те, щоб односельцям у комендантську годину не було чути звуку мотору.
Проходячи між вулицями Поштова та 8-го Березня, позивач помітив патрульних поліцейських, які перебували на місці ДТП у той час. ОСОБА_1 підійшов до них, та попросив допомоги дістатися додому. Після того, як поліцейські підвезли його додому, вони відібрали у позивача телефон для отримання повної інформації про нього через застосунок «Дія», там же його сфотографувати та сфотографувати інформацію про нього із вказаного застосунку.
Пізніше, 31.07.2025 року, із телефонної розмови з представником Березанського районного суду Миколаївської області позивач дізнався, що у відношенні нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2025 року у справі № 469/927/25 (провадження 3/469/446/25) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 30 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення (ч.1 ст. 247 КУпАП).
Судом встановлено, зокрема, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 01.00 год. не підтверджене наявними у справі доказами, оскільки відеозаписом поліцейського відеореєстратора не зафіксовано момент керування та зупинки транспортного засобу.
Відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП настає саме за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.
Посилаючись на наведені обставини позивач просить задовольнити позов. 

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

01.12.2025 року відповідач подав до суду Відзив на позовну заяву, у якій просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Оскаржувану постанову, за змістом якої 26.07.2025 року водій ОСОБА_1 керуючи мопедом «Джок», реєстраційний номер відсутній, не будучи в мотошоломі порушив вимоги п.п. 2.3.г ПДР, ч. 5 ст. 121 КУпАП України, вважає законною, а викладені у ній обставини, доведеними. 

У судове засідання позивач та його представник не з’явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. 

Представники відповідача Головного Управління Національної поліції України в Миколаївській області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Березанський ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області МПУЮ (м.Одеса)  у судове засідання не з`явилися.
У надісланому до суду клопотанні від 26.03.2026 року відповідач просив суд розглянути справу за відсутності його представника та відмовити у позові.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін у справі.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та правовідносини сторін.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №5315797 від 26.07.2025 року позивача ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено штраф в сумі 850,00 грн., що підтверджується копією вказаної постанови 

За текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 26.07.2025 року о 02:41:50 год. в с.Рибаківка по вул.Південній 5А водій ОСОБА_1 керував мотоциклом (попедом) без шолома, чим порушив п.3.2. г ПДР України ч.5 ст.121 КУпАП України, здійснював рух на ТЗ, який не був зареєстрований протягом десяти днів з моменту придбання, при обов`язковій реєстрації, чим порушив п.30.1 ПДР, ч.6 ст.121 КУпАП України, об`єднаної на підставі ч.2 ст.36 КУпАП України. 

Позивач оспорює правомірність вказаної постанови, посилаючись не те, що Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2025 року у справі № 469/927/25 (провадження 3/469/446/25) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.30 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення (ч.1 ст. 247 КУпАП), оскільки судом встановлено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 01.00 год. не підтверджене наявними у справі доказами, оскільки відеозаписом поліцейського відеореєстратора не зафіксовано момент керування та зупинки транспортного засобу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 ст.21 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а частиною 6 ст.121 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку. 

За положеннями ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1ст.77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача(ч.2 ст.77 КАС України).
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.3 ст.77 КАС України).

За змістом ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом Постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2025 року у справі №469/927/25 (провадження 3/469/446/25), на яку посилається позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, судом встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 01.00 год. 26.07.2025 року не підтверджений наявними у справі доказами, оскільки відеозаписом поліцейського відеореєстратора не зафіксовано момент керування та зупинки транспортного засобу.

Таким чином, оскільки недоведенність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 01.00 год. 26.07.2025 року встановлено Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2025 року у справі №469/927/25 (провадження 3/469/446/25), яка набрала законної сили, і підлягає обов`язковому врахуванню судом у даній справі, так як стосується тих самих обставин за яких складено оскаржувану постанову, суд дійшов висновку про недоведеність факту керуванням ОСОБА_1 мотоциклом (мопедом) без шолома, та здійснення руху на транспортному засобі, який не був зареєстрований протягом десяти днів з моменту придбання, при обов`язковій реєстрації, 26.07.2025 року о 02:41:50 год. в с.Рибаківка по вул.Південній 5А.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом положень ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані вимоги Конституції України та КУпАП та не встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню. 
Разом з тим, вирішуючи питання про можливість задоволення позовної вимоги в частині закриття провадження у адміністративній справі за ч.6 ст.121 КУпАП суд виходить з наступного. 

Так, за висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі №490/843/15-а (адміністративне провадження №К/9901/45370/18) системний аналіз норм КУпАП та КАС України (у вказаній вище редакції) щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє Суду Касаційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до викладеного суд вважає, що позовної вимоги в частині закриття провадження у адміністративній справі за ч.6 ст.121 КУпАП задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. 

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч.ч.1-4 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 

За висновками Європейського суду з прав людини, викладених в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними.

Таким чином, з Головного Управління Національної поліції України в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у зв`язку із оскарженням постанови та витрати на професійну правничу допомогу, у заявленому до стягнення розмірі, які суд вважає пов`язаними з розглядом справи, обґрунтованими, пропорційними до предмета спору та підтвердженими належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246, 286 КАС України, – 
у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Березанський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №5315797 від 26.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Відповідно до ст.ст.132, 134, 139 КАС України стягнути з Головного Управління Національної поліції України в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя: