Справа № 297/4146/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення частки у спільній сумісній власності, 
встановив:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення частки у спільній сумісній власності, а саме просять визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частці кожному з її співвласників, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позов мотивовано тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 розпочала процес оформлення спадщини, однак було виявлено, що згідно довідки КП «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської міської ради» № 916 від 27.09.2025 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_1 в цілому згідно свідоцтва про право власності від 23.12.1994 року №1-П та у приватизації брали участь троє осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1994 року згадана вище квартира «належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 ». Інформація про інших співвласників та їх частки у свідоцтві не вказана.
Ураховуючи вказану неточність у свідоцтві про право власності та невизначеність часток власності приватний нотаріус Мацола І.В. не може вчинити нотаріальні дії щодо спадкування даної квартири.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі (а. с. 29).
Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в підготовче засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами (а. с. 28).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована трьома особами – ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 10).
Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року, право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 без зазначення інших співвласників та без визначення часток кожного із них (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 5).
Внаслідок цього приватний нотаріус не може вчинити нотаріальні дії щодо спадкування частки померлої ОСОБА_3 , оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності не визначені (а. с. 11).
Частинами 1, 2 статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частинами 1, 2 статті 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Отже, враховуючи, що у приватизації спірної квартири брали участь троє осіб, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та становлять по 1/3 частці.
У зв`язку з тим, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України прийняв визнання позову виконавчим комітетом Берегівської міської ради.
За таких обставин, оскільки наявні для того законні підстави, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 355, 368, 369, 370, 372 ЦК України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до виконавчого комітету Берегівської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Б. Хмельницького, 7, Закарпатська область, код ЄДРПОУ: 04053683, про визначення частки у спільній сумісній власності – задовольнити.
Визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частці кожному з її співвласників, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя:	  	Лайош ГАЛ