ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/3532/25     Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/494/26     Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар Середюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 січня 2026 року, ухвалене в складі судді Сікори О.О., в цивільній справі № 650/3532/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
29.05.2025 року ОСОБА_1 від імені якої діяв представник за ордером, адвокат Бєліков А.А. звернулася до суду з позовом, сформувавши його в системі «Електронний Суд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (далі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС» (далі ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС») про розірвання договору оренди землі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029, площею 7,7726 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
29 грудня 2012 року між позивачем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі №ХС-652090004003583, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування вказану земельну ділянку.
У подальшому відбувалася зміна сторони орендаря: 18 вересня 2015 року - замінено орендаря з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС»; 28 грудня 2017 року - між ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду про заміну сторони у договорі оренди, за якою право оренди земельної ділянки перейшло до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
За умовами договору та додаткових угод сторонами узгоджено істотні умови оренди, зокрема нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 277 124,93 грн, розмір орендної плати у грошовій формі 7,09% від нормативно грошової оцінки, що становить 19 648,09 грн за кожен повний рік оренди, а також строк внесення орендної плати - до 31 грудня кожного року. Таким чином, орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати нарахування та сплату орендної плати, а орендодавець має право вимагати її своєчасного внесення.
Представник позивача зазначив, що орендарем допущено порушення істотної умови договору щодо строків внесення орендної плати, оскільки орендна плата за 2022, 2023 та 2024 роки у встановлений договором строк не нарахована та не сплачена. Відповідно, сума заборгованості становить 58 944,27 грн (19 648,09 грн х3 роки).
Інформація про доходи позивача за відповідний період підтверджує відсутність нарахувань та виплат орендної плати відповідачем на користь позивача у 2022, 2023 та 2024 роках, що свідчить про систематичну несплату орендної плати.
Вимога позивача про сплату заборгованості з орендної плати, залишена відповідачем без виконання.
Посилаючись на викладене просив розірвати договір оренди землі від 29.12.2019 року № ХС-652090004003583 укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС») та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 30869328 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029; стягнути з ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь позивача, витрати понесені на сплату судового збору та правову допомогу. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 січня 2026 року задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі.
Суд вирішив:
Розірвати договір оренди землі від 29.12.2019 № ХС-652090004003583 укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс –Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 30869328 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 484,48 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 484,48 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» упродовж 2022 року не міг належно користуватися земельною ділянкою, із незалежних від нього причин, оскільки територія, на якій земельна ділянка розташована, була тимчасово окупованою рф, і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, відповідач не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю, що є підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати за 2022 рік на підставі ч.6 ст.762 ЦК України.
Разом з цим, відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності впродовж 2023-2024 роках. В матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язання.
Суд не погодився з наведеними у відзиві доводами представника позивача в частині причин невиконання договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 та 2024 рік.
Суд не прийняв до уваги посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2924/02.0-7.1, як на доказ в обґрунтування своїх заперечень, вказавши на відсутність доказів отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислової палати в Україні із засвідченням форс-мажорних обставин, які стали перешкодою у виконанні зобов`язань за договором оренди, який є предметом позову.
Також, суд вказав, що сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може вважатися належним доказом, який би звільняв відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати або слугував підставою для невиконання договору за вказані два роки (2023-2024).
Щодо посилання відповідача на розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24, суд зауважив, що відповідне розпорядження не є належним і достатнім доказом для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди земельної ділянки за вказані роки.
На підставі встановленого, суд дійшов висновку, що невиплата орендної плати за 2023 та 2024 роки, утворює систематичність порушення строків сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору та підставою для його розірвання.
Узагальнюючи доводи апеляційної скарги та її вимоги.
В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Журик А.А. вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вказує, що відповідач не заперечує факту несплати орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такої несплати спочатку була неможливість використання земельної ділянки переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 році, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами. 
Посилається на порушення норм процесуального закону, яке вбачає в порушенні судом принципу змагальності та об`єктивності у вирішенні спору, оскільки суд залишив поза увагою, пояснення, доводи якою сторона відповідача обґрунтовувала свою позицію.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Бєліков А.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, покликаючись на його законність і обгрунтованість. Крім того, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та позивача.
Явка учасників справи в судове засідання апеляційного суду
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Згідно зі ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності нез`явлених учасників справи.
Позиція апеляційного суду.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Із матеріалів справи слідує, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029, площею 7,7726 га, розташована в межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
29 грудня 2012 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі № ХС-652090004003583, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029 площею 7,7726 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
18 вересня 2015 року укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за яким право оренди земельної ділянки перейшло до Приватного підприємства «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», яке стало орендарем за зазначеним договором.
28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду №1700057 до договору оренди землі ХС-652090004003583 від 29.12.2012 року, відповідно до якої право оренди перейшло до нового орендаря ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», та виклали договір оренди в новій редакції. Строк дії договору продовжено до 30 листопада 2027 року. Встановили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,31% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди, внесення якої здійснюється у строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 277124,93 грн.
14.02.2019 року ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уклали додаткову угоду №1700057-2 до договору оренди землі та додаткової угоди, якою внесли зміни/доповнення в договір оренди: п.п.3.1 – договір укладено строком до 30.11.2030 року; п.п.4.1 – орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,09% нормативно грошової оцінки земельної ділянки за один рік.
07.08.2020 року сторони уклали додаткову угоду №1700057-2-1, якою визначили строк дії договору до 30.11.2023 року; встановили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,09% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 за період грудень 2021 – грудень 2024 р.р.
На підставі встановленого суд першої інстанції констатував, що з урахуванням умов договору оренду землі, орендар зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки у строки до 31 грудня кожного року, однак орендну плату за вказані роки не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість. Розмір заборгованості становить 58 944,27 грн, що складається з орендної плати у сумі 19 648,09 грн за 2022 рік, 19 648,09 грн за 2023 рік та 19 648,09 грн за 2024 рік.
Відповідно до листа начальника Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області №859 від 29.04.2025 року, земельна ділянка площею 7,7726 га (кадастровий номер-6520983700:04:008:0029) власником якої є ОСОБА_1 , розташована згідно схеми поділу земель колишнього КСП «ім. Леніна» в контурі № НОМЕР_1 ділянка №3б за межами села Нова Кубань на території Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області. Згідно обстеження масиву, в якому розташована вище згадана земельна ділянка, військовою частиною збройних сил України НОМЕР_2 був складений відповідний акт №64-1п про виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів від 16 липня 2024 року(а.с.25).
ОСОБА_1 звертаючись до суду з вимогою розірвати існуючий договір оренди вказувала, що орендар порушуючи умови укладеного договору оренди землі, не здійснював орендну плату без поважних на те причин за період з 2022-2024 роки, що є підставою дострокового розірвання договору оренди відповідно до умов договору та п.»д» ч.1 ст.141 ЗК України.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у відзиві на позовну заяву, не заперечував факту договірних відносин з позивачем щодо належної йому земельної ділянки (кадастровий номер 6520983700:04:008:0029), але вважав позов необґрунтованим, оскільки відсутність сплати орендної плати відповідачем у період окупації та до моменту підтвердження безпечного стану земельної ділянки є наслідком обставин непереборної сили, за які він не відповідає. Це унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період. 
Мотиви апеляційного суду та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними доказами факт несплати йому відповідачем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» орендної плати за 2022-2024 рр., а відтак наявні правові підстави для дострокового розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати.
При цьому суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Правовідносини з оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про оренду землі, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим, статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами. 
Вбачається, що земельна ділянка належна позивачу ОСОБА_1 з кадастровим номером 6520983700:04:008:0029, розташована згідно схеми поділу земель колишнього КСП «ім.Леніна» в контурі № НОМЕР_1 ділянка №3б за межами села Нова Кубань на території Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області. Зазначена обставина не заперечується сторонами справи.
На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє по сьогодні.
У грудні 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 28.02.2025 №376, Борозенська сільська територіальна громада, де розташована орендована земельна ділянка, перебувала в тимчасовій окупації з 03.03.2022 по 09.11.2022 рік, наразі належить до територій з можливими бойовими діями.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт перебування орендованої земельної ділянки на території України, яка в період часу з 03 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації, свідчить про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже і неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися орендованою земельною ділянкою протягом 2023-2024 років і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період, оскільки судом не були належним чином оцінені обставини, викладені в інформації начальника Борозенської сільської військової адміністрації від 29.04.2025 року, відповідно до якої слідує, що роботи з розмінування земельного масиву, до якого входить земельна ділянка належна позивачу були проведені військовою частиною збройних сил України НОМЕР_2 , про що був складений відповідний акт №64-1п від 16 липня 2024 року (а.с.25)
Аналіз зазначеної інформації дає підстави для висновку щодо неможливості використання орендованої земельної ділянки після 09.11.2022 року до 16 липня 2024 року, оскільки саме на цю дату було закінчено виконання робіт з очищення масиву, в якому розташована орендована земельна ділянка позивача від вибухонебезпечних предметів, про що складено акт №64-1п від 16.07.2024 року.
Таким чином, наведені обставини, на думку колегії суддів достовірно свідчать про неможливість використання земельної ділянки позивача до часу її перевірки на ВНП та розмінування, яке здійснюється відповідно до вимог закону України « Про протимінну діяльність в Україні» уповноваженими на то органами.
Враховуючи викладене, несплата орендної плати за період 2022-2024 роки викликана обставинами, за які ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», в силу вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України, не відповідає .
При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на розпорядження Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області щодо надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Борозенської сільської ради, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, розпорядження голови Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до переліку яких включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», лист Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 27.05.2025 року, в якому зазначено про йомовірне потенційне забруднення земельних ділянок, оскільки викладені в них відомості самі по собі не є достатніми для висновку про повну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням у розумінні ч.6 ст.762 ЦК України. 
Проте, суд першої інстанції при вирішенні спору не надав належної оцінки інформації начальника Борозенської сільської військової адміністрації №859 від 29.04.2025 року, викладені відомості в якій свідчать про те, що орендована земельна ділянка стала придатною до використання лише після 16 липня 2024 року (дата закінчення проведення її обстеження на наявність вибухонебезпечних предметів), та як наслідок дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до п.3 ст.376 ЦПК України.
Щодо судових витрат.
Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, то наявні підстави для відшкодування позивачем відповідачу сплаченого ним та документально підтвердженого судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 1453,44 грн (а.с. 219).
Повний текст постанови складено 21.04.2026 р.
Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 382 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» задовольнити.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС» про розірвання договору оренди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» 1453,44 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуюча   Л.В. Базіль

Судді   В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько