П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29183/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року (суддя Радчук А.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 17.11.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:
визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області від 30 липня 2025 року №1259881454-2025-2 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївський області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2025 року вх. №25162 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, внаслідок загибелі ОСОБА_2 доньки ОСОБА_1 , з урахуванням позиції та висновків суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідно до Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ (далі - Закон №2980-ІХ) особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Реалізація права отримувачів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, здійснюється з дати встановлення інвалідності або загибелі (смерті) особи у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Оскільки згідно акту розслідування нещасного випадку по формі Н-1/П від 29.04.2022 з ОСОБА_2 нещасний випадок на виробництві стався 28.03.2022, а з заявою про призначення одноразової грошової допомоги позивач звернувся 21.07.2025 року, строк реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №2980-ІХ сплив.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення, прийняте у формі постанови, є правомірним та прийнятим відповідно до положень діючого законодавства.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи.
У зв`язку з загибеллю його доньки, ОСОБА_2 , внаслідок руйнування будівлі Миколаївської обласної ради від ракетного обстрілу військовими Російської Федерації, 10.02.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України».
Зокрема, актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 березня 2022 року о 08 год. 44 хв у будівлі Миколаївської обласної ради, підтверджено, що 29 березня 2022 року о 8 год. 00 хв. працівник Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 приступила до роботи і знаходилася в будівлі Миколаївської обласної ради на п`ятому поверсі під час ракетного обстрілу. 29 березня 2022 року 08 год. 44 хв. після ракетного обстрілу збройними силами Російської Федерації був зруйнований дев`ятиповерховий адміністративний будинок Миколаївської обласної державної адміністрації, в результаті чого ОСОБА_2 загибла.
Комісія виснувала, що груповий нещасний випадок, однією з потерпілих в якому є заступник начальника відділу розвитку внутрішньої торгівлі, підприємництва та регуляторної політики управління економічного розвитку та стратегічного прогнозування ОСОБА_2 , стався під час перебування на робочому місці та виконання посадових обов`язків у робочий час.
За результатом розгляду заяви від 10.02.2025 року, постановою від 19 лютого 2025 року №1259881454-2025-1 позивачу було відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, оскільки родинні відносини не підтверджено. Встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 23.01.1971, в графі батько зазначено - « ОСОБА_4 », тоді як паспорт громадянина України виданий на ім`я – ОСОБА_1 . Також позивача повідомлено про право звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.
Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 04.06.2025 року у справі №523/4691/25 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин; визнано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з даним Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 04.06.2025 року у справі №523/4691/25 набрало законної сили 19.09.2025 року.
Отримавши рішення суду від 04.06.2025 року у справі №523/4691/25 про встановлення батьківства, позивач вдруге звернувся до відповідача з заявою від 21.07.2025 року щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України внаслідок нещасного випадку, що стався 29.03.2025.
Постановою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.07.2025 року № 1259881454-2025-2 відмовлено позивачу у призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну реалізації права на призначення і виплату допомоги, відповідно до частини 5 статті 3 Закону України №2980-ІХ від 20.03.2023 року.
Не погоджуючись з відмовою Головного управління у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України №2980-ІХ від 20.03.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу було протиправно відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії рф проти України як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 . Відтак, з метою належного захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївський області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2025 року вх. №25162 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, внаслідок загибелі ОСОБА_2 доньки ОСОБА_1 , з урахуванням позиції та висновків суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської Федерації проти України» від 20 березня 2023 року №2980-IX (набрав чинності 01.05.2023 року), який спрямований на підтримку деяких категорій осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії рф проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, передбачено право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю.
Так, відповідно до ст. 1 Закону №2980-IX право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії рф проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
У разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії рф проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать, зокрема, один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу;.
Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №2980-IX передбачено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно із цим Законом, встановлюється у таких розмірах: у разі загибелі (смерті) - 1 мільйон гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №2980-IX одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Частинами 4, 5 статті 3 Закону №2980-IX передбачено, що якщо особа одночасно має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги, одноразової страхової виплати або одноразової компенсації за шкоду життю та здоров`ю, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється виключно в порядку та розмірах, визначених цим Законом.
Особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України. (ч. 6 ст. 3 Закону №2980-IX)
Статтею 4 Закону №2980-IX передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю особі, а у разі її загибелі (смерті) - членам її сім`ї, не здійснюються:
1) якщо загибель (смерть), поранення, каліцтво, контузія, захворювання, які призвели до інвалідності, є наслідком: вчинення особою кримінального або адміністративного правопорушення; алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення до самогубства, встановленого судом);
2) у разі подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю.
Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи за рішенням суду, яке набрало законної сили.
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії рф проти України, передбаченої Законом №2980-IX, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії рф проти України, затверджений Постановою КМУ від 27.12.2023 року №1396 (далі Порядок №1396).
Відповідно до п. 2 Порядку №1396 (в редакції, чинній на дату звернення позивачки до відповідача із заявою про призначення ОГД) особи, які відповідно до статті 1 Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю (далі - отримувачі), подають до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважений орган) заяву про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії рф проти України (далі - заява), за формою згідно з додатком.
Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю виплачується в розмірах, визначених частиною першою статті 2 Закону (п. 3 Порядку №1396).
Пунктом 4 Порядку №1396 передбачено, що уповноважений орган обчислює розмір одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю з урахуванням інформації про надання отримувачам одноразової грошової допомоги, одноразової страхової виплати, одноразової компенсації за шкоду життю та здоров`ю, завдану їм внаслідок військової агресії рф проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, що зберігається у відповідних державних електронних інформаційних реєстрах, системах або базах даних органів, що надають адміністративні, соціальні та інші публічні послуги, провадять іншу управлінську діяльність та державне регулювання.
Згідно п. 8 Порядку №1396 отримувачі, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Перелік документів, які подають для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, визначено пунктом 10 Порядку №1396.
Відповідно до п. 11 Порядку №1396 після отримання заяви з документами працівник уповноваженого органу здійснює заходи з ідентифікації отримувача шляхом отримання з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 10 цього Порядку, перевіряє зміст і належне оформлення документів, відповідність викладених у них відомостей про отримувача, сканує документи, які надано в оригіналі, та повертає їх отримувачу.
Для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Відповідь уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури на письмовий запит уповноваженого органу надається протягом 10 робочих днів з дати його надходження.
З матеріалів справи вбачається, позивач є батьком ОСОБА_2 , яка загибла внаслідок ракетного обстрілу військовими Російської Федерації будівлі Миколаївської обласної ради 29.03.2022 року, що підтверджено актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 березня 2022 року о 08 год. 44 хв у будівлі Миколаївської обласної ради.
У момент загибелі ОСОБА_2 перебувала на посаді заступника начальника відділу розвитку внутрішньої торгівлі, підприємництва та регуляторної політики управління економічного розвитку та стратегічного прогнозування Миколаївської обласної ради. Нещасний випадок стався під час перебування на робочому місці та виконання посадових обов`язків у робочий час.
Вважаючи, що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ч. 2 ст. 1 Закону №2980-ІХ, позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою від 21.07.2025 року.
Однак, оскаржуваною постановою позивачу було відмовлено у здійсненні такої допомоги з підстав пропуску ним трьохрічного терміну реалізації такого права.
На думку позивача, перебіг трьохрічного строку для нього почався 01.05.2023 року, тобто з моменту набрання законної сили Законом №2980-ІХ, який, відповідно, закінчиться 01.05.2026 року.
Вказане і стало підставою для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого.
Разом з тим, як стверджує позивач, заява від 21.07.2025 року була подана ним у межах строку реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги за Законом №2980-ІХ.
Відповідно до ч. 5 Закону №2980-ІХ особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до п. 8 Порядку №1396 отримувачі, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Реалізація права отримувачів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, здійснюється з дати встановлення інвалідності або загибелі (смерті) особи у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Таким чином, доводи позивача щодо початку перебігу трьохрічного строку реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги з моменту набрання законної сили Законом спростовуються п. 8 Порядку №1396, де чітко визначено що реалізація права отримувачів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, здійснюється, у даному випадку з дати загибелі (смерті) особи.
Дата загибелі доньки позивача – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відтак, трьохрічний термін для звернення позивача за призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги сплив 29.03.2025 року.
Тобто, при зверненні з заявою від 21.07.2025 року, термін реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги пропущено.
Проте, колегія суддів враховує, що вперше з заявою щодо призначення одноразової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, ОСОБА_1 звернувся від 10.02.2025 року, що підтверджується матеріалами справи. Проте, позивачу було відмовлено у задоволенні такої заяви з підстав відсутності доказів родинних відносин. А саме, у зв`язку з різним написанням третьої букви прізвища позивача у свідоцтві про народження ОСОБА_3 та паспорті громадянина України ОСОБА_1 .
Тобто, враховуючи, що позивач звернувшись до відповідача вперше 10.02.2025 року, можна дійти висновку, що позивач реалізував своє право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, тобто здійснив усі залежні від нього дії для реалізації такого права. При цьому, обставини щодо неоднакового зазначення прізвищ у документах, які стали перешкодою в отриманні позивачем одноразової грошової допомоги, не залежали від позивача.
Отже, звернення позивача повторно до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області з заявою від 21.07.2025 року фактично обумовлено виправленням недоліків первинної заяви, до того ж, допущення та виправлення яких (прийняття судом рішення про встановлення родинних зв`язків) не залежало від позивача.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем було дотримано термін реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, встановлений ч. 5 Закону №2980-ІХ.
Окрім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2025 року вх. №25162 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, внаслідок загибелі ОСОБА_2 доньки ОСОБА_1 , з урахуванням позиції та висновків суду. Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не містить належних, вагомих і обґрунтованих міркувань, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували вищевикладені висновки. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, не допустивши порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов