1-кп/130/147/2026 
130/36/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12025020130000522 від 1 грудня 2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Срібне Красноармійського району Донецької області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, розведеної (дитині 14 років), працюючої на ТОВ “М`ясний майстер”, раніше несудимої, мешканки АДРЕСА_1 , - по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, 

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та кваліфікація кримінального правопорушення, визнані судом доведеними
Обвинувачена ОСОБА_3 1 грудня 2025 року, о 14-28 год, рухалась в якості пасажира зі своїм чоловіком ОСОБА_7 на автомобілі “Опель омега”, д.н.з. НОМЕР_1 , який у провулку Училищному біля будинку № 10 у м. Жмеринка Вінницької області був зупинений працівниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на патрульному автомобілі “Рено Дастер”, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після виявлення у водія автомобіля “Опель омега” ОСОБА_7 ознак алкогольного сп`яніння та відсутності права керування транспортними засобами обвинувачена ОСОБА_3 з метою допомогти уникнути своєму чоловіку адміністративної відповідальності, без його відома, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у працівників поліції, знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонувала поліцейському ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 10 000 грн за прийняття незаконного рішення про не притягнення її чоловіка ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126, частиною п`ятою статті 121, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України – пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.
Досліджені судом докази
У вчиненому злочині обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнає повністю і беззастережно, погоджується надати показання.
Прокурори просять розглянути кримінальне провадження відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, з чим погодилась обвинувачена.
Оскільки обвинувачена повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, з чим погодились прокурори, суд у відповідності із частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Отже, суд встановлює такий порядок дослідження доказів та визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню : допит обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, а також характеризуючих особу обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні надає показання, що вона дійсно запропонувала неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн поліцейському, оскільки її чоловік був п`яним за кермом. У вчиненому розкаюється. Просить засудити її до штрафу. 
З матеріалів кримінального провадження видно, що
- постановою слідчого від 3 грудня 2025 року визнано речовим доказом флеш накопичувач і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відомості щодо особи обвинуваченої
Особа обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується фотокопією її паспорта.
Згідно з довідкою про судимість від 2 грудня 2025 року, обвинувачена ОСОБА_3 вважається раніше несудимою. 
Згідно з характеристикою від 3 грудня 2025 року голови квартального комітету “Центральний”, обвинувачена ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Згідно з довідками Жмеринської ЦРЛ від 3 грудня 2025 року, обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно з довідкою від 14 квітня 2022 року, обвинувачена ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою.
Згідно з досудовою доповіддю від 20 березня 2025 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки обвинуваченої для суспільства середній, призначення покарання без ізоляції від суспільства можливе.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, що у відповідності із статтею 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які у відповідності із статтею 67 цього Кодексу, обтяжують покарання, судом не встановлено. 

Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання та особу винної, яка характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудима; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Отже, виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Водночас суд враховує, що санкцією частини першої статті 369 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Суд вважає, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів. 
Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді судового провадження, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу, як про це просить прокурор, є пропорційним та адекватним, тобто справедливим і спрямованим на досягнення легітимної мети та співмірними з нею. 
Тому суд вважає доцільним призначити обвинуваченій покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів – у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 369 Кримінального кодексу України.
Суд упевнений, що саме таке покарання буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду вказаних вище загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначає особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.
При цьому суд також бере до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства. 

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень 
Суд вважає, що речовий доказ – флеш накопичувач – слід зберігати у матеріалах кримінального провадження. 
Керуючись статтями 349, 370, 371, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд 
у х в а л и в : 

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України і обрати їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 
Речовий доказ – флеш накопичувач – який перебуває у матеріалах кримінального провадження, зберігати у вказаному провадженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. 

Суддя ОСОБА_10