Справа № 588/1441/25
Провадження № 1-кп/588/29/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025200540000179 від 12.07.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катанське Великописарівського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Тростянецьким районним судом Сумської області 07.04.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 , 
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Лебединського районного суду Сумської області від 24.04.2024, яка набрала законної сили, на строк 5 років, про яку він достовірно знав, та умисно не виконував, 12.07.2025 близько 14 год. 30 хв. на ділянці проїзної частини дороги по вул. Гаївській в м. Тростянець Сумської області, рухаючись в напрямку вул. Шевченко, здійснював керування мотоциклом марки «SPARK», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, що стосуються вирішення питання речових доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 3 ст. 382 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що Лебединським районним судом Сумської області його було позбавлено права керування транспортними засобами. За керування транспортним засобом без посвідчення водія його притягували до кримінальної відповідальності та було призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Частину штрафу він сплатив, а саме в розмірі 975 грн. 12.07.2025 близько 14 год. у м. Тростянець він їхав на мотоциклі марки «SPARK», який взяв у брата, та був зупинений працівниками поліції. Взяв мотоцикл, так як потрібно було поїхати забрати банки щоб закрити компот. У вчиненому щиро розкаюється. 
Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи досудову доповідь органу пробації в якій зазначено про високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а також неможливість застосування соціально-виховних заходів без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною 4 ст. 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 18.02.2025 по справі № 369/18964/23, положення ч. 3 ст. 72 КК України прямо вказують на необхідність застосування вимог статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, оскільки передбачають не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань під час призначення їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права при призначенні покарання із застосуванням положень ч. 3 ст.72 КК України викладені Верховним Судом у постанові від 30.10.2025 по справі № 359/4295/24.
Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 07.04.2025 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.
Згідно повідомлення Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області від 23.02.2026 залишок несплаченої ОСОБА_3  суми штрафу складає 7525 грн.
Отже, суд приходить висновку, що на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком необхідно приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 07.04.2025 у виді штрафу в розмірі недоплаченої суми 7525 грн, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема оптичний диск DVD-R з відеофайлами, що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 12025200540000179 – необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
У цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3  було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який не змінювався та не скасовувався. 
Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до моменту набрання вироком законної сили. 
Обвинувачений у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, мотивуючи необхідністю працевлаштуватися щоб сплатити штраф. 
Враховуючи вид призначеного ОСОБА_3  покарання, яке підлягає відбуттю реально, з метою забезпечення виконання вироку та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 07.04.2025 у виді штрафу в розмірі недоплаченої суми 7525 грн, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та у виді штрафу в розмірі недоплаченої суми 7525 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі недоплаченої суми 7525 грн, виконувати самостійно.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 для виконання даного вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше – у виді цілодобового домашнього арешту.
Речовий доказ оптичний диск DVD-R з відеофайлами, що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 12025200540000179 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1