23.02.2026 
ЄУН 389/323/26
Провадження №3/389/63/26

Постанова
іменем України

23 лютого 2026 року місто Знам`янка
Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області,про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №484648 від 05.02.2026, ОСОБА_1 29.01.2026, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство, а саме дії психологічного характеру, що полягали у криках та висловлюванні нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітнього.
Вказані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №484648 від 05.02.2026, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Відповідальність, передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, настає за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, це особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п.2 ч.1 ст.1 вказаного Закону).
Домашнє насильство в розумінні ст.173-2 КУпАП є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, оскільки потребує доведення наявності не тільки певного діяння, але і обов`язкове спричинення шкоди.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, для констатації наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, зокрема необхідно встановити, чи завдали реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 вчинені його матір`ю діяння. 
Зазначені обставини (наслідки) повинні бути вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом обвинувачення.
Натомість зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, слідує, що внаслідок криків ОСОБА_1 та висловлювань нецензурною лайкою могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 . Водночас, чи була потерпілому реально завдана шкода, в протоколі не зазначено і докази цьому матеріали справи не містять, хоча це прямо випливає з диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Інформація про те, що сім`я перебуває на обліку в службі у справах дітей, відсутня, покази свідків чи інші відомості, які б підтвердили, що внаслідок дій матері її дитина психологічно страждає, побоюється за свою безпеку або ж нездатна захистити себе, до протоколу не додані. 
Разом з тим, суд не має права виходити за межі викладених в протоколі обставин та притягнути особу до адміністративної відповідальності, навівши інші обставини правопорушення, які не були викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не підтверджуються відповідними доказами.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку в кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї з ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування стосовно неї заходів державного примусу.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
З огляду на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись п.1 ст.247, ст.9, ч.1 ст.173-2, 245, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, 
постановив: 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області О.В. Савельєва