ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_1 та його захисника Головко О.С., за апеляційною скаргою захисника Гавриленко Н.А., яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2026 року провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
На вказану постанову захисник Гавриленко Н.А. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову районного суду скасувати, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
Вважає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства.
Вказує, що районний суд був повинен повернути матеріали справи для належного оформлення у зв`язку із відсутністю показів свідків.
Зазначає, що районний суд не дотримався принципу всебічності, повноти, об`єктивності, оскільки не викликав на допит поліцейських та свідків вказаних у протоколі, не витребував відеозапис з бодікамер.
Стверджує, що учасники бойових дійний, військовослужбовці повинні нести відповідальність за скоєні правопорушення на загальних підставах, не використовувати статус для виправдування свої дій.
ОСОБА_2 та її захисник Гавриленко Н.А. були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, до апеляційного суду не звивались про причини неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без їх участі.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Головко О.С., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

ЄУНСС: 725/1833/26 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.
НП: 33/822/123/26     Доповідач: Струбіцька О.М.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги були дотриманні районним судом.
Закриваючи провадження у справі районний суд вказав, що працівниками поліції не долучено доказів, які б підтверджували зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, крім того відсутні і докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками районного суду, виходячи з наступного.
Так, в матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №979044 від 10.01.2026 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.01.2026 року, рапорт дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 10.01.2026 року, протокол огляду місця події від 10.01.2026 року, а також письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Із змісту зазначених доказів, як кожного окремо так і в сукупності, вбачається факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з приводу пошкодження її транспортного засобу, а також сам факт пошкодження транспортного засобу.
Однак, жодний із наявних у матеріалах справи доказів, не підтверджує причетність ОСОБА_1 до пошкодження транспортного засобу, чи наявність в його діях хуліганського мотиву, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, згідно вимог закону, суд розглядає справу в межах висунутого в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі доказів, які були долучені до матеріалів справи.
Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, які у даному випадку є працівниками поліції.
Оформлюючи адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 , працівники поліції формально підійшли до покладених на них ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язків щодо збирання доказів.
Зокрема, не долучено пояснень жодного свідка подій, хоча обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відбувались в обідній час в людному місці, також не долучено жодних відеозаписів, як з нагрудних камер працівників поліції так із камер відеоспостереження чи реєстраторів автомобілів.
З відсутністю доказів погоджується і апелянт у поданій апеляційній скарзі, мотивуючи цим необхідність направленням справи для належного оформлення.
Доводи апеляційної скарги про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення, є безпідставними.
Суд приймає рішення на підставі наявних, на момент судового розгляду, матеріалів та доказів, надаючи їм правову оцінку.
Перебирати на себе функцію сторони обвинувачення по збиранню доказів, є неприпустимо, і суперечить вимогам закону, правам та інтересам учасників провадження.
Також, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №979044 від 10.01.2026 року вбачається, що свідки подій відсутні, так само немає і посилання на те, що до протоколу додається будь-який відеозапис подій.
За таких обставин, підстав для повернення справи для доопрацювання немає.
Районним судом вірно встановлено, що за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.
При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Як встановлено із матеріалів справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, як водіїв, з приводу порушення ПДР України.
В даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що і відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.
Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З урахуванням наведеного, висновок районного суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є вірним, та не спростовані доводами апеляційної скарги.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Гавриленко Н.А., яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2026 року, якою провадження щодо  ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду  [підпис]   О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

25.03.2026 року
(дата засвідчення копії)