1	Справа № 335/131/26  2/335/987/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року      м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., представника відповідача – адвоката Говорова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019 у розмірі 135 160,24 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.08.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00405.005584553.
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 61 196,68 гривень, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку Позичальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим Позичальником кредитом в цьому ж Банку.
Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 61 196,68 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23.
Відповідно до умов договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019.
29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23.
Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до договору факторингу №29/12-23, права вимоги вважаються такими, що перейшли від ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» з моменту підписання сторонами цього договору.
Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019.
Всупереч умовам договору відповідач не виконала своїх зобов`язань та не повернула грошові кошти, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, що спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 07.01.2026, позовну заяву ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було залишено без руху.
13.01.2026 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з долученими до нею копією квитанції та описом вкладення, якою усунуто недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі судді від 07.01.2026.
Ухвалою судді від 14.01.2026 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 16.02.2026.
30.01.2026 на адресу суду від представника відповідача – адвоката Говорова А.В. надійшов відзив на позовну заяву. 
В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідачка не ознайомлена з договором ДКБОФО, на який позивач посилається у позовній заяві, відповідачка його не підписувала, більш того, у кредитному договорі, який доданий до позову не міститься посилання на договір ДКБОФО і сам позивач, посилаючись на такий договір навіть не надав його копію до позову. Усе зазначене створює підстави для того, щоб стверджувати про неможливість посилання позивача на такий договір та неможливість використовувати його як доказ по справі, а тому, у зв`язку із недоведеністю аргументів позивача у цій частині, у відповідача відсутній обов`язок, передбачений договором ДКБОФО щодо дострокового повернення коштів позивачу.
Довідка – розрахунок, яка долучена позивачем до позовної заяви, є неінформативною та з її змісту неможливо встановити дійсну заборгованість відповідача станом на день укладення договору факторингу між первісним кредитором (Банком) та першим Фактором ТОВ «ФК «Сонаті». Поданий розрахунок містить лише узагальнену цифру заборгованості за нарахованими та сплаченими відсотками у розмірі 73963,56 грн, однак не містить способу, формули розрахунку, що унеможливлює розуміння вірності суми, яка стягується, а тому розмір відсотків є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню до стягнення.
До матеріалів позовної заяви позивач надає копію вимоги про дострокове погашення заборгованості від 23 липня 2025 року, яка направлена вже позивачем на адресу АДРЕСА_1 . У тексті вимоги позивач наводить реквізити договорів факторингу, відповідно до яких право вимоги отримав саме позивач, наводить суму заборгованості у розмірі 135 160,24 грн., при цьому, до вказаної вимоги, окрім тексту, не додається жодних доказів переходу права вимоги до позивача (копій договорів факторингу, реєстрів боржників, актів прийому-передачі реєстру боржників), що унеможливлює встановлення дійсності факту переходу права вимоги. Також, позивач у цій вимозі посилається на договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк» (далі – ДКБОФО) (затверджений протоколом засідання Правління №06/12-11 від 12.06.2019р., введений в дію з 15.07.2019 року по 29.09.2019 року), який є невід`ємною частиною кредитного Договору.
Разом з тим, у матеріалах справи договору ДКБОФО у якості доказу взагалі не існує, відповідачка його не підписував та не ознайомлена з ним, він не є невід`ємною частиною кредитного договору, у зв`язку із тим, що сам кредитний договір не містить навіть посилання на договір ДКБОФО, а тому посилання позивача на цей доказ є недоречним та таким, що не може доводити аргументи позивача щодо його права надсилати повідомлення про дострокове повернення коштів по кредитному договору.
Дослідивши матеріали справи, відповідачем було встановлено, що у справі взагалі відсутні докази отримання відповідачем досудової вимоги з боку банку. У справі відсутні як поштові розписки про отримання відповідачем досудової вимоги банку, так і конверти з рекомендованим повідомленням про невручення відповідачу цих листів банку з різних причин, зокрема у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, закінченням терміну зберігання чи відмовою адресата від отримання поштового відправлення.
До того ж, позивач у своїй вимозі вимагає повернення йому усієї суми заборгованості у розмірі 135 160,24 грн, у тому числі із нарахованими банком відсотками – 73 963,56 грн, в той же час, п. 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів, кредитодавець має право вимагати повернення саме споживчого кредиту, проте про можливість вимагати нараховані відсотки закон не зазначає, а тому у позивача не має права вимагати повернення йому відсотків за такою вимогою.
Враховуючи, що термін дії кредитного договору спливає тільки 12.08.2027, і в матеріалах справи відсутні будь-які досудові вимоги з боку банку, щодо дострокового виконання умов договору та дострокового повернення кредитних коштів, представник відповідача вважає, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів і тому наявні підстави для відмови у задоволені позову.
Крім того, позивачем, як новим кредитором разом із вимогою, яка була направлена в адресу відповідача не надано жодних доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до нього, то у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати боргу саме позивачу, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.
Представник відповідача також не погоджується з розрахунком позивача, щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, оскільки станом на дату подання відзиву у провадженні судів по всій території України перебуває більш ніж 1023 справ за аналогічними позовними вимогами та з тими самими сторонами (ТОВ «Сандфорд Капітал»), і адвокат Маслюженко М.П. є представником у більшості цих справ, де стягуються грошові кошти за кредитними договорами.
Отже, позовна заява не є унікальною у своєму змісті, а розроблена на підставі раніше написаного шаблону, містить лише текст та не містить математичних розрахунків заборгованості боржника, складність такої позовної заяви є вкрай низькою, а тому вартість правничої допомоги для написання такої позовної заяви у розмірі 7200 грн є явно завищеною. 
З огляду на обставини, викладені у відзиві, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
04.02.2026 на адресу суду від представника позивача – адвоката Маслюженка М.П. надійшла відповідь на відзив. 
В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що доводи представника відповідача, що відповідачка не була ознайомлена та не приєдналась до ДКБОФО є хибними, крім того, навіть безвідносно до положень ДКБОФО право кредитора на дострокове стягнення заборгованості прямо передбачене умовами самого кредитного договору, укладеного з відповідачем. Так, відповідно до умов кредитного договору № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, пункту 4.2.3, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості та відшкодування збитків, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Банку достроково виконати вказані грошові зобов`язання, зокрема у випадку, якщо Позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більше ніж на один календарний місяць. 
Крім того, обов`язок відповідача щодо дострокового повернення кредиту випливає безпосередньо з частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», яка надає кредитору право вимагати дострокового виконання зобов`язання у разі істотного порушення умов договору за умови направлення письмової вимоги та надання строку для усунення порушення, що у даному випадку було позивачем дотримано у повному обсязі.
Таким чином, твердження відповідача про відсутність у неї обов`язку дострокового повернення заборгованості у зв`язку з нібито не підписанням ДКБОФО не відповідає дійсності, оскільки відповідний обов`язок прямо випливає з індивідуального кредитного договору, який відповідач підписала власноручно та умови якого не оспорювала протягом усього строку користування кредитними коштами. Посилання відповідача на відсутність підпису під ДКБОФО як на підставу для звільнення від обов`язку дострокового повернення заборгованості є юридично неспроможним, не ґрунтується на нормах матеріального права та спростовується як наданими доказами, так і змістом чинного законодавства.
До матеріалів позовної заяви долучені виписки з рахунків клієнтів банку, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Дані виписки можуть слугувати безпосередньо первинними документами, а також можуть бути регістрами аналітичного обліку, записи у яких здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Таким чином, за будь-яких умов виписки особовому рахунку позичальника, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача та підтверджувати операції по рахунку, зокрема надання Банком позичальнику коштів кредиту.
З урахуванням вищевикладеного, долучена довідка-розрахунок є належним та допустимим доказом на підтвердження існування суми заборгованості відповідача перед ТОВ «Санфорд Капітал», а тому вказана заборгованість є обґрунтованою та підтвердженою.
Твердження представника відповідача, про те, що у межах вимоги про дострокове погашення кредиту кредитор нібито має право вимагати виключно повернення тіла кредиту, а не нарахованих відсотків, є необґрунтованими та такими, що не відповідають правовій природі кредитного зобов`язання. У разі реалізації права на дострокове повернення кредиту, обсяг грошового зобов`язання позичальника включає як суму неповернутого тіла кредиту, так і проценти, нараховані відповідно до умов договору до моменту виникнення заборгованості та пред`явлення вимоги. Крім того, обсяг переданих прав вимоги чітко визначений у договорах факторингу, укладених 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», а також 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», умовами яких передбачено відступлення прав вимоги у повному обсязі заборгованості боржника, що включає як суму основного боргу, так і нараховані відсотки.
Стосовно тверджень представника відповідача про не повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги за кредитним договором, представник позивача зазначив, що положеннями ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачці було відомо про існування у неї заборгованості за кредитним договором, однак в порушення умов договору, відповідачка свої кредитні зобов`язання належним чином не виконувала та не сплачувала заборгованість. Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Крім того, посилання представника відповідача на те, що вимога про дострокове погашення заборгованості мала бути направлена виключно Банком, а не ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», є юридично помилковими та ґрунтуються на неправильному розумінні правових наслідків заміни кредитора у зобов`язанні. З моменту переходу права вимоги первісний кредитор втрачає право на будь-які дії щодо реалізації прав за кредитним договором, а всі відповідні повноваження переходять до нового кредитора, який і є єдиною особою, уповноваженою звертатися до боржника з вимогами, у тому числі про дострокове погашення боргу. Таким чином, направлення вимоги саме ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» повністю відповідає правовій природі факторингу та положенням цивільного законодавства. 
Представник позивача у своїй відповіді на відзив не погоджується з вимогою представника відповідача, щодо стягнення з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» витрат на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн., оскільки такі вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені враховуючи, що з урахуванням норм чинного законодавства, усталеної судової практики судові витрати мають бути фактичними, обґрунтованими, неминучими та необхідними. Проте, заявлена вимога представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідає визначеним критеріям, оскільки саме у зв`язку із порушенням взятих на себе відповідачкою обов`язків виник судовий спір і відповідачка нібито змушена нести витрати на правову допомогу. Тобто, саме дії та бездіяльність відповідачки призвели до необхідності позивачу звертатись до суду за захистом порушених прав, а у відповідачки виникли додаткові витрати на правову допомогу. 
Враховуючи вищевикладені обставини, представник позивача зазначає, що позовна заява ТОВ «Санфорд Капітал» є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, а відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, є безпідставним та необґрунтованим, а тому не може братись до уваги судом при розгляді справи по суті.
У судове засідання, призначене на 16.02.2026 представник позивача не з`явився, у своїй відповіді на відзив від 04.02.2026, просив розгляд справи проводити за його відсутності.
У судовому засіданні представник відповідачки – адвокат Говоров А.В. в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник відповідача зазначив, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 , оскільки долучений до матеріалів позовної заяви реєстр боржників до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 складений з порушенням п.2.2. та п. 2.3. зазначеного договору та не містить підписів сторін договору факторингу, у зв`язку із чим, матеріали позовної заяви не містять належних та допустимих доказів на підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019. 
Заслухавши представника відповідача, суд перейшов до стадії ухвалення рішення до 23 лютого 2026 року.
Судом встановлено, що 12.08.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R01.00405.005584553.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, АТ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 61 196,68 грн., а ОСОБА_1 зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно умов цього договору.
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, ОСОБА_1 укладенням цього договору дає доручення АТ «Ідея Банк», АТ «Ідея Банк» за доручення ОСОБА_1 , надає кредит у день підписання договору, шляхом переказу коштів в сумі 61196,68 грн. з позичкового рахунку ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір № С-405-008926-19-980 від 18.01.2019».
Банк надає кредит строком на 96 місяці.
Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, за користування кредитом ОСОБА_1 сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 2 місяців кредитування – 00,0% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду – 38,1% річних від неповернутої суми кредиту.
Відповідно до Розділу 3 паспорту споживчого кредиту, ТОВ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит на поточні потреби, безготівковим шляхом (переказ кредитних коштів на вказаний позичальником рахунок).
Факт перерахування грошових коштів за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, підтверджується випискою від 16.11.2023, відповідно до якої, 12.08.2019 АТ «Ідея Банк» перерахувало грошові кошти в сумі 61 196,68 на рахунок № НОМЕР_2 , призначення «Видача кредиту згідно кредитного договору № R01.00405.005584553 від 12.08.2019», документ № НОМЕР_3 ; та в цей же день АТ «Ідея Банк» перерахувало грошові кошти в сумі 61196,68 на рахунок № НОМЕР_1 , призначення «Погашення кредитної заборгованості договір № С-405-008926-19-980 від 18.01.2019», документ № НОМЕР_4 .
16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23.
Відповідно до п. 2.1. договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», а ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.2. договору факторингу, права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №3) АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його оформлення вважається невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, станом на 16.11.2023 складає 135 160,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 61 196,68 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 73 963,56 грн.
Згідно з друкованим реєстром боржників №1 до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 в сумі 135 160,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 61 196,68 грн., заборгованість за відсотками – 73 963,56 грн.
29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №29/12-23.
Відповідно до п. 2.1. договору факторингу №29/12-23, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 права вимоги, які ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді) (додаток №3) ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.
На підтвердження набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 , до позовної заяви долучено витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, відповідно до якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 на суму 135 160,24 грн., з яких 61 196,68 грн. заборгованість за основним боргом, 73 963,56 грн. заборгованість за відсотками. Вказаний витяг підписано директором ТОВ «Санфорд Капітал» Романом Мариничем.
Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як зазначено вище, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №29/12-23 від 29.12.2023. Умовами вказаного договору передбачено, що права вимоги, які ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №3) ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною його частиною.
Тобто, наявність у ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прав грошової вимоги до боржників за конкретними грошовими зобов`язаннями перед ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», підтверджується реєстром боржників, який має бути підписаний сторонами договору, як того вимагають умови договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023.
Відповідно до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023: ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» - Клієнт; ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» - Фактор, які надалі разом іменуються «Сторони», а кожна окрема «Сторона».
Разом з тим, долучений до матеріалів позовної заяви витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», підписаний лише однією стороною - директором ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» Мариничем Романом, що суперечить вимогам п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, в якому зазначено, що відповідний реєстр боржників має бути підписаний сторонами договору.
У зв`язку із зазначеними обставинами, вказаний витяг з друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 не може вважатися належним доказом, наявності у ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, оскільки складений з порушенням вимог договору факторингу.
Таким чином, суд доходить до висновку, що наданими в обґрунтування позову доказами не доведено права ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, позивачем не надано належних та допустимих доказів, переходу права грошової вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).
З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що у задоволенні позову ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» відмовлено в повному обсязі, то понесені позивачем витрати слід віднести на його рахунок.
Разом із цим, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив стягнути із ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Так, на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 92 від 16.07.2025; додаткової угоди № 02 від 27.01.2026 до договору про надання правничої допомоги № 92 від 16.07.2025; акту прийому передачі робіт від 29.01.2026, де в графі виконані роботи зазначено: ознайомлення з матеріалами справи №335/131/26 – 2000,00 грн., аналіз судової практики, написання та подання відзиву на позовну заяву по справі 335/131/26 – 3 500,00 грн., разом – 5 500,00 грн.; фільтровану виписку за період з 01.01.2026 по 29.01.2026, з якої вбачається що ОСОБА_1 було сплачено ФОП ОСОБА_2 два платежі за надані послуги на загальну суму 5 500 грн.
Враховуючи надані суду докази понесених відповідачем судових витрат, складність та обсяг справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, суд дійшов до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомоги у розмірі 5 500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43575686, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська буд 21, 5-й поверх) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень
Апеляційна скарга на рішення суду може бути до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 27.02.2026.

Суддя            К. В. Гашук