П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8805/25	

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,
повний текст судового рішення
складено 26.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Голуб В.А.,
суддів – Градовського Ю.М., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі № 420/8805/25 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Хлібопродукт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник Приватного підприємства «Хлібопродукт» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 415 від 16.01.2025 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Приватне підприємство «Хлібопродукт» з переліку ризикових платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування № 12422133/30397534 від 28.01.2025 про неврахування таблиці даних платника ПДВ Приватного підприємства «Хлібопродукт», зареєстрованої у контролюючому органі 23.01.2025 № 9006686283.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 26.11.2025 у справі № 420/8805/25 задовольнив у повному обсязі адміністративний позов Приватного підприємства «Хлібопродукт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 415 від 16.01.2025 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Зобов`язав Головне управління ДПС в Одеській області виключити Приватне підприємство «Хлібопродукт» з переліку ризикових платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Визнав протиправним та скасував рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування № 12422133/30397534 від 28.01.2025 про неврахування таблиці даних платника ПДВ Приватного підприємства «Хлібопродукт», зареєстрованої у контролюючому органі 23.01.2025 № 9006686283. Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Хлібопродукт» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 056, 00 грн.
Не погоджуючись з цим рішенням суду першої інстанції представник Головного управління ДПС в Одеській області подав апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги представник контролюючого органу зазначає, що з урахуванням отриманих від Приватного підприємства «Хлібопродукт» документів комісією і було прийнято спірне рішення про відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. 
На переконання апелянта, подані платником податків документи не в повному обсязі відображають провадження фінансово-господарської операції. Так, позивачем не надано на розгляд контролюючому органу документів, які б підтвердили транспортування придбаного у великій кількості дизельного палива, відсутні розрахункові документи не тільки стосовно придбання, а й стосовно реалізації. Крім того, представник податкового органу звернув увагу, що у Приватному підприємстві «Хлібопродукт» працює лише одна людина, а саме керівник.
Апелянт зауважив, що суд першої інстанції не врахував, що підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, формування податкової накладної та її реєстрацію є реальне виконання господарської операції, яка підлягає оподаткуванню.
Подряд з цим, щодо вимоги про виключення платника податків Приватне підприємство «Хлібопродукт» з переліку ризикових платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку апелянт зазначив, що вказані повноваження є дискреційними.
З огляду на вказане, представник Головного управління ДПС в Одеській області просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Позивач своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністртивного судочинства України (далі - КАС України).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, Приватне підприємство «Хлібопродукт» (далі також ПП «Хлібопродукт»), код ЄДРПОУ 30397534, зареєстровано в якості юридичної особи, основним видом діяльності якого є 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Позивачем було надано повідомлення № 3 від 08.01.2025 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку та копій документів. Вказане повідомлення було подано у зв`язку із наявністю рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податку від 26.12.2024 № 3616.
Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області від 16.01.2025 № 415 встановлено відповідність ПП «Хлібопродукт» критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В якості підстав прийняття рішення зазначено:
з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 08.01.2025 № 3 прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:
03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.
В рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку: подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості, розрахунковий документ.
23.01.2025 позивачем подано до податкового органу таблицю даних платника податку на додану вартість. Проте, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 28.01.2025 № 12422133/30397534 таблицю даних позивача, зареєстровану в контролюючому органі 23.01.2025 № 9006686283, було не враховано. Підставою для прийняття рішення слугувало прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 1 (зазначається пункт 1-5) додатка 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.
Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що без наявності поданої на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної жодного платника податків неможливо включити до переліку ризикових платників податку за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Проте, як зазначив суд першої інстанції, з матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваному рішенні про відповідність Приватного підприємства «Хлібопродукт» критеріям ризиковості платника податку прийнято з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 08.01.2025, а не податкової накладної. За таких обставин (відсутності поданих на реєстрацію податкових накладних), суд першої інстанції виснував, що відсутня і ключова умова віднесення платника податків до переліку ризикових за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість - відсутня господарська операція, зазначена в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що податковий орган довів правомірність оскаржуваного позивачем рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
Поряд з цим, щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість Приватного підприємства «Хлібопродукт», суд першої інстанції зазначив, що у якості підстав для прийняття відповідного рішення не було вказано реквізити рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, а також не зазначено якому саме критерію ризиковості платника податку відповідає позивач.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС в Одеської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.01.2025 № 12422133/30397534.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з такого.
Щодо правомірності прийнятого рішення Головним управлінням ДПС в Одеській області про відповідність Приватного підприємства «Хлібопродукт» критеріям ризиковості платника податку, судова колегія зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України). Зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до абзацу 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1165 (надалі - Порядок № 1165).
Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
За змістом п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, віднесення до п.8 Критеріїв здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Отже, виходячи з аналізу приписів Порядку № 1165, при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в ЄРПН, податковий орган проводить моніторинг відповідності / невідповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції.
У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: - у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, або - з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №.
При цьому, форма рішення про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі п. 8 Критеріїв.
Згідно з додатком 4 Порядку № 1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
Окрім того, системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
Встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Викладені вище правові позиції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 640/6130/20.
Аналізуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що зміст наведених приписів Порядку № 1165 та, зокрема, пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що розгляду Комісією регіонального рівня питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та прийняття одного з визначених Порядком № 1165 рішення передує процедура моніторингу відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Після того, Комісією регіонального рівня розглядається питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку та приймається рішення про відповідність або невідповідність платника податку таким критеріям. При цьому, відповідно до положень Порядку № 1165, такі рішення приймаються Комісією на засіданнях, шляхом проведення відкритого голосування, та результати щодо прийняття таких рішень фіксуються у протоколах.
Разом з тим, для того, щоб встановити відповідність платника податку на додану вартість певному критерію ризиковості, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а саме:
- наявність певної податкової інформації, що вказує на ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної саме в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунках коригування такого платника;
- зазначена інформація стала відома контролюючому органу під час провадження ним поточної діяльності. При цьому, відомості про таку інформацію повинні зазначатись у рішенні податкового органу.
Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України.
Варто зазначити, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 340/1098/20.
Підставою прийняття оскаржуваних рішень слугувала наступна податкова інформація: 
відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; 
накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.
З цього приводу у оскаржуваному рішенні наявна таблиця, в якій, окрім іншого, зазначений вид господарської операції (придбання) та період проведення таких господарських операцій. Водночас у цьому рішенні не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Отже, контролюючим органом в оскаржуваному рішенні не конкретизовано операції, щодо яких наявний сумнів в їх реальності, що не надало змогу їх ідентифікувати, та відповідно надати пояснення позивачу.
У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Суд наголошує, що відповідач у спірному рішенні не наводить господарські операції, які підпадають під ризиковість (договори, номера накладних тощо), за якими операціями зупинена реєстрація накладних, документи первинного обліку, які позивач має надати для прийняття відповідного рішення за конкретними операціями. Без наведення конкретних господарських операцій ризиковість яких встановив контролюючий орган, позивач позбавлений можливості подати документи для виключення його з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що спірне рішення прийнято відповідачем у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що свідчить про прийняття такого рішення не у спосіб, визначений законом.
При цьому, суд звертає увагу, що апелянтом не було надано доказів на підтвердження того, що податкові накладні за ризиковими, на думку податкового органу, операціями були зупинені чи у їх реєстрації було зупинено.
Щодо підстав прийняття рішення, колегія суддів зазначає наступне.
В оскаржуваному рішенні відповідач вказав, що підставою включення позивача до переліку ризикових платників податків на додану вартість є, зокрема, код « 11» - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючого органу звітності.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до Української класифікації товарів ЗЕД позивачем було придбано паливні матеріали (група 27).
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2023 року позивачем було подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, у якому зазначив, що у використанні Приватного підприємства “Хлібопродукт” наявні ємності для ПММ по 8000 л та ємність для ПММ 25 000 л. Крім того, у позивача у використанні є підсобне господарство.
Поряд з цим, відповідно до повідомлення від 11 травня 2020 року у використанні позивача також наявні транспортні засоби, в тому числі для провадження сільськогосподарської діяльності.
На переконання колегії суддів апелянтом не доведено, що вказаного матеріально-технічного забезпечення є недостатньо для зберігання придбаного товару.
Щодо відсутності документів, які б підтвердили транспортування придбаного у великій кількості дизельного палива, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні, які спростовують доводи апелянта.
Колегія суддів вважає помилковими посилання контролюючого органу на відсутність у позивача матеріальних ресурсів для виробництва товарів чи надання послуг, а також зауваження щодо відсутності розрахункових документів з реалізації. Така позиція є необґрунтованою, оскільки, як вбачається зі спірного рішення, об`єктом операції було придбання позивачем паливних матеріалів, а не виконання ним робіт чи надання послуг. Крім того, відповідно до аналізу господарських операцій, який був наданий контролюючим органом, позивач не реалізовував паливні матеріали.
Представник податкового органу звернув увагу на те, що у Приватному підприємстві «Хлібопродукт» працює лише одна особа — керівник. Проте, колегія суддів зазначає, що вказана підстава не була покладена в основу оскаржуваного рішення, адже відповідно до Довідника кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку це підстава 07. Втім, у спірному рішенні податковий орган посилається лише на 03 та 11 пункт.
Згідно з пунктами 44-46 Порядку № 1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів, які б досліджувались в ході засідання комісії, і які слугували підставою для прийняття оспорюваних рішень та були покладені в основу їх прийняття.
Тобто, відповідачем необґрунтовано (з врахуванням поданих позивачем документів) підстав для висновків про наявність обставин для включення позивача до переліку ризикових платників податку, жодна з підстав включення позивача до переліку ризикових платників податків не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття, такий акт не може вважатися правомірним.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для включення позивача в перелік ризикових платників податку на додану вартість та протиправність оскаржуваних рішень.
Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 31.03.2023 у справі № 340/3519/20, від 07.04.2023 у справі № 280/3639/20.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 415 від 16.01.2025 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Як наслідок, є також правильним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування № 12422133/30397534 від 28.01.2025 про неврахування таблиці даних платника ПДВ Приватного підприємства «Хлібопродукт», зареєстрованої у контролюючому органі 23.01.2025 за № 9006686283, адже підставою для його прийнятті слугувало відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
За наведеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі № 420/8805/25 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі № 420/8805/25 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Хлібопродукт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.М. Градовський   В.О. Скрипченко