СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/3146/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Бенденжук Л.О. - витяг з ЄДР, посвідчення №2662
від відповідача: Шульга А.В - ордер серія АІ №2096529 від 12.01.2026
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи", м.Харків (вх.75Х)
на рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 (повний текст складено 26.12.2025) у справі №922/3146/25 (суддя Ольшанченко В.І.)
за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи", м.Харків
про стягнення 2685738,73 грн

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи", в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на користь Харківської міської ради 2685738,73 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Малій Гончарівській, 17 у м.Харкові, відповідно до договору оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04 за період з 02.04.2017 по 28.02.2022.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25:
- позов задоволено повністю;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Малій Гончарівській, 17 у м.Харкові, відповідно до договору оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 в сумі 2685738,73 грн та судовий збір у сумі 40286,08 грн.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 по справі №922/3146/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- відповідач на виконання умов Договору оренди та Податкового Кодексу України протягом всього спірного періоду сплачував в повному обсязі орендні платежі, розраховуючи їх від визначеної у Договорі оренди нормативної грошової оцінки 2008 року із урахуванням коефіцієнту індексації за кожен наступний рік;
- оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, зміна розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої сторонами у договорі оренди землі. Водночас між позивачем та відповідачем не укладалося жодних додаткових угод про внесення змін до Договору оренди у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- орендні платежі за Договором оренди з урахування додаткової угоди сплачуються відповідачем вже майже 15 років. Протягом всього цього періоду, в тому числі протягом 2011-2017 років, до ТОВ «ФЕНС ТЕХНОЛОДЖИ» не заявлялися жодні претензії ні зі сторони орендодавця, ні зі сторони контролюючого органу щодо вірності обрахування орендних платежів та сплати / декларування цих платежів. Тобто практика взаємовідносин сторін, яка триває близько 15 років, підтверджує, що відповідач вірно нараховував та сплачував орендні платежі, що відповідало умовам як Договору оренди, так і положенням ПК України і до нього не заявлялися жодні претензії чи донарахування;
- у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції безпідставно не задовольнив заяву відповідача про застосування позовної давності, з огляду на зміст ст. 102 Податкового кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2026: апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 43508,97 грн; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи", якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.
У зв`язку із усуненням недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суд від 05.02.2026: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 по справі №922/3146/25; призначено справу до розгляду на 03.03.2026 о 11:30 годині.
На адресу Східного апеляційного господарського суду від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з підстав, викладених у відзиві.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суд від 03.03.2026 розгляд справи відкладено на 02 квітня 2026 року о 11:30 год. 
Позивач в судовому засіданні 02.04.2026 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.
Відповідач в судовому засіданні 02.04.2026 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів, 18.08.2004 між Харківською міською радою (надалі - орендодавець) та Закритим акціонерним товариством “Харківський міський молочний завод №1”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" (надалі - орендар), був укладений договір оренди землі (надалі – договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення 21 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28.04.2004 №54/04 “Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам” надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі промисловості, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17, загальною площею 2,0987 га, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі, складські і допоміжні будівлі і споруди).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2011, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2011 у справі №59/370-10, за позовом прокуратури Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, до ЗАТ “Харківський міський молочний завод №1”, треті особи: Управління земельних відносин Харківської міської ради, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Харкова, про внесення змін до договору, позовні вимоги задоволено повністю: внесено зміни до договору оренди землі від 18.08.2004 №7936/04 шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною у відповідній редакції.
Пунктом 5 додаткової угоди до договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації №3037/08 від 20.08.2008 становить 16793858,00 грн.
При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.
Відповідно до абз. 2 п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №990/10 від 12.05.2010 на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 614655,20 грн, або в місяць 51221,27 грн.
Згідно п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
За приписами пункту 13 договору розмір орендної плати переглядається у разі:
а) зміни умов господарювання, передбачених договором;
б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;
в) зміни нормативної грошової оцінки;
г) внаслідок інфляції – щорічно;
д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;
е) в інших випадках, передбачених законом.
Договір укладено строком до 01.04.2054 року (п.8 договору).
Актом приймання передачі від 18.08.2004 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.05.2020 №3620, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:02:013:0004 за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17 становить 63325919 грн. 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.09.2025 №НВ-0001853092025 земельна ділянка кадастровий номер 6310137900:02:013:0004 сформована 22.09.2024 та належить до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 22.08.2025 №17992/5/20-40-04-07-12 ТОВ "Фенс Технолоджи" обліковується платником орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310137900:02:013:0004 загальною площею 2,0987 га. За даними інтегрованої картки платника ІКС “Податковий блок” за земельну ділянку площею 2,0987 га сплачено, зокрема, за 2017 рік – 1166127,56 грн, за 2018 рік – 1166127,56 грн, за 2019 рік – 1166127,56 грн, за 11 місяців 2020 року – 1068950,26 грн, за 2021 рік – 1166127,56 грн, за січень-лютий 2022 року – 213790,06 грн орендної плати.
За твердженням Харківської міської ради, відповідачем не в повному обсязі виконані обов`язки щодо сплати орендної плати, що стало підставою для звернення до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" про стягнення 2685738,73 грн заборгованості зі сплати орендної плати за період з 02.04.2017 по 28.02.2022.
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25: позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Малій Гончарівській, 17 у м.Харкові, відповідно до договору оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 в сумі 2685738,73 грн та судовий збір у сумі 40286,08 грн.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.
У частині 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
У відповідності до ч.3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно із частиною другою статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
Частиною третьою статті 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
За змістом частини четвертої статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, передані в оренду на земельних торгах, не може бути зменшена за згодою сторін протягом строку дії договору оренди, а також у разі його поновлення.
Отже, договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється ЦК України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються.
Так, норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності.
Згідно з частиною 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Положеннями пункту 287.1 статті 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 ПК України).
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України «Про оцінку земель».
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
У статті 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
За результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація (частина 1 статті 20 Закону України «Про оцінку землі»).
Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. 
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону України «Про оцінку земель», частиною 1 якої передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України.
У пункті 271.2 статті 271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема, договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Таким чином, з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.
Такий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2025 у cправі № 922/2824/24.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018»: затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018; встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.05.2020 №3620, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:02:013:0004 становить 63325919 грн.
За таких обставин, з моменту затвердження нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідач мав сплачувати орендну плату в новому розмірі, при цьому внесення будь-яких змін до договору оренди не потребується.
Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" є орендарем земельної ділянки загальною площею 2,0987 га (кадастровий номер 6310137900:02:013:0004) по вул. Мала Гончарівська, 17, у м. Харкові на підставі договору оренди землі від 18.08.2004.
У пунктах 9 та 10 договору оренди землі сторони обумовили орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та з урахуванням індексу інфляції. 
Згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 22.08.2025 №17992/5/20-40-04-07-12 ТОВ "Фенс Технолоджи" сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою наступним чином: за 2017 рік – 1166127,56 грн, за 2018 рік – 1166127,56 грн, за 2019 рік – 1166127,56 грн, за 11 місяців 2020 року – 1068950,26 грн, за 2021 рік – 1166127,56 грн, за січень-лютий 2022 року – 213790,06 грн.
Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" у спірний період орендної плати із врахуванням індексів інфляції та зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була затверджена рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19, матеріали справи не містять.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, з урахуванням листа ГУ ДПС у Харківській області від 22.08.2025 №17992/5/20-40-04-07-12, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на користь Харкіської міської ради заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 2685738,73 грн за користування земельною ділянкою по вул.Малій Гончарівській, 17 у м.Харкові, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022, є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Доводи апелянта, що останній на виконання умов договору оренди та Податкового кодексу України протягом всього спірного періоду сплачував в повному обсязі орендні платежі з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не є підставою для скасування судового рішення, зважаючи на наступне: 
- в силу положень ч. 3 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди;
- згідно п. 10 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції;
- нормами статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися (висновок, викладений в п.66 постанови Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19);
- розрахунок Харківської міської ради свідчить про те, що обчислення розміру орендної плати здійснювалось позивачем з урахуванням індексу інфляції, який відповідає умовам договору оренди землі та положенням ч. 3 ст. 21 Закону України “Про оренду землі”.
Посилання апелянта, щодо наявності сталих триваючих правовідносин та відсутності до нього претензій ні зі сторони орендодавця, ні зі сторони контролюючого органу щодо вірності обрахування та сплати орендних платежів на протязі 15 років, не спростовують факт наявності у орендаря заборгованості з орендної плати, яка підлягає стягненню на користь орендодавця, зважаючи на викладене вище.

Що стосується заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" про застосування строку позовної давності, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що строк позовної давності не пропущено, зважаючи на наступне.
Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
В той же час Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". 
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. 
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27.06.2023 №651 визначено відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Крім того, Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно якого, зокрема, строки, визначені статтею 257-259 продовжуються на строк його дії, який діє і дотепер.
Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача із даним позовом до суду (03.09.2025), позовна давність щодо заявлених вимог не пропущена.
При цьому, посилання апелянта на положення ст. 102 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на різні предмети регулювання норм Податкового та Цивільного кодексу України, а також те, що Харківська міська рада є власником земельної ділянки, а не контролюючим органом.

Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 у справі №922/3146/25 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук 

Повний текст постанови складено та підписано 08.04.2026 року