П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/30357/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Медяна Ю.В. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
02 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.09.2025 в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії протоколу про порушення митних правил від 05.08.2025 №1142/UA209000/2025, 05 серпня 2025 року близько 19 годин 04 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «Зелений коридор» пункт пропуску «РаваРуська – Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «LEXUS RX450H», реєстраційний номер НОМЕР_1 де в якості пасажира слідувала гр. України ОСОБА_2 , чим своїми діями заявила про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду із застосуванням технічних засобів митного контролю (Фотокамера, ліхтарик) у багажному відділенні та у салоні автомобіля, було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: 1) Металева підводка для очей з блискітками ТМ MAKEUP MEKKA у кількості 400 шт 2) Плоский пензлик P.Louise #7071 у кількості 930 шт. В своїх письмових поясненнях гр. України ОСОБА_1 зазначила, що даний товар її попросила перевезти знайома їй особа.
Таким чином, громадянка ОСОБА_1 здійснила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.471 ч.2 МК України. В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 02.09.2025 о 10:00 год.
Факт виявлення та вилучення вказаних вище предметів підтверджується копією акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 05.08.2025 №UA209060/2025/006236 (а.с.12) та описом предметів від 05.08.2025.
Відповідно до копії довідки про орієнтовну вартість предметів ПМП тимчасово вилучених протоколом про ПМП від 05.08.2025, вартість вилучених предметів становить: 1) Металева підводка для очей з блискітками ТМ MAKEUP MEKKA у кількості 400 шт. – 270 000 грн. 2) Плоский пензлик P.Louise #7071 у кількості 930 шт. – 463 000 грн., загальна вартість – 733 000 грн. 
Постановою державного інспектора відділу провадження у справах про ПМП УБК та ПСП Львівської митниці Фока Б.А. від 13.08.2025 про призначення експертизи в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 призначено товарознавчу експертизу товарів, тимчасово вилучених протоколом про ПМП №1142/UA209000/2025 від 05.08.2025. Проведення експертизи доручено Львівському управлінню експертних досліджень СЛЕД Держмитслужби. (а.с.17)
Згідно висновку експерта Львівського управління експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 21.08.2025 №1420003400-0686, загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 становить 576 862,70 грн.
29.08.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Іванов О.В. подав до відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. 
Листами від 02.09.2025 Львівська митниця повідомила ОСОБА_1 та адвоката Іванова О.В. про те, що розгляд справи відбудеться 16.09.2025 о 10:00 год.
15.09.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Іванов О.В. подав до відповідача клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи та призначити у справі товарознавчу експертизу, виконання якої доручити атестованому судовому експерту з експертною спеціалізацією: «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання», якого слід попередити про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Перед експертом поставити питання щодо вартості вилученого товару станом на дату його ввезення в Україну та вартості реалізації в країні придбання – Королівстві Норвегія. 
Постановою Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 від 16.09.2025 в задоволенні вказаного вище клопотання про призначення експертизи відмовлено, оскільки у справі вже була призначена експертиза, і її висновок є належним та допустимим доказом у справі. Визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30% від вартості вилучених товарів, що становить 173 058,81 грн. Вилучений товар повернуто ОСОБА_1 та стягнуто з неї витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 81,47 грн. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно примітки до ст.471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Відповідно до ч.2 ст.366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Відповідно до ч.4 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). 
Відповідно до ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів та іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.
Диспозицією ч.2 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. При цьому санкція вказаної норми передбачає накладення на порушника штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
На переконання відповідача, ОСОБА_1 , не заявивши за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються ним через митний кордон України (у тому числі при проїзді каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), вчинила порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.471 МК України.
В свою чергу, митний орган повинен встановити вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Так, частиною першою статті 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись.
Судом встановлено, що на підставі ч.1 ст.511 МК України, металева підводка для очей з блискітками ТМ MAKEUP MEKKA у кількості 400 шт. та плоскі пензлики P.Louise #7071 у кількості 930 шт. були тимчасово вилучено у відповідача, як доказ у справі про порушення митних правил.
Постановою державного інспектора відділу провадження у справах про ПМП УБК та ПСП Львівської митниці Фока Б.А. від 13.08.2025 про призначення експертизи в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 призначено товарознавчу експертизу вказаних вище товарів. Проведення експертизи доручено Львівському управлінню експертних досліджень СЛЕД Держмитслужби.
Згідно висновку експерта Львівського управління експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 21.08.2025 №1420003400-0686, загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 становить 576 862,70 грн.
Відносно доводів позивача про те, що вказаний висновок експерта є неналежним та недопустими доказом, суд першої інстанції вірно зазначив наступне.
Відповідно до ч.2, 3 ст.357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Згідно ч.1, 2 ст.515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Згідно ст.516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Відповідно до п.3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу №29 від 12.11.2019 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі, проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні №2658-ІІІ від 12.07.2001.
Відповідно до ч.14 розділу V наказу Міністерства фінансів України Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС №1058 від 02.12.2016, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно - технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо). Обрання методу (методики) проведення досліджень (експертиз) належить до компетенції експерта.
Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України №1058 від 02.12.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2016 за №1693/29823.
При цьому, ст.515 МК України чітко визначено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.
Крім того, експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Твердження про те, що вказаний висновок не враховує вартості придбання товару у Королівстві Норвегія суд вірно не взяв до уваги, оскільки матеріалах справи відсутні докази того, що Сідорова М,О. надавала представникам митниці будь-які документи, що вилучений товар придбано саме у Королівстві Норвегія, а також щодо вартості вказаного товару (акти придбання, товарні чеки, накладні, інвойси, тощо). Наведені обставини унеможливлюють використати в якості об`єктів порівняння товарних пропозицій на ринку країни придбання товарів.
З огляду на викладене, використання експертом в якості об`єктів порівняння товарних пропозицій на ринку України є правомірним.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що висновок експерта Львівського управління експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 21.08.2025 №1420003400-0686 у даній справі виконано з дотриманням процедури, передбаченої наказом Міністерства фінансів України Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) №1058 від 02.12.2016 і є належним та допустимим доказом.
Щодо тверджень позивача, що відповідачем порушено право ОСОБА_1 на проведення за її рахунок незалежної експертизи, судом встановлено, що 15.09.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Іванов О.В. подав до відповідача клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи та призначити у справі товарознавчу експертизу, виконання якої доручити атестованому судовому експерту з експертною спеціалізацією: «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання», якого слід попередити про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Перед експертом поставити питання щодо вартості вилученого товару станом на дату його ввезення в Україну та вартості реалізації в країні придбання – Королівстві Норвегія.
Постановою Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025 від 16.09.2025 в задоволенні вказаного вище клопотання про призначення експертизи відмовлено, оскільки у справі вже була призначена експертиза, і її висновок є належним та допустимим доказом у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 515 МК України, особа, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Згідно з ч.2 ст.517 МК України, особа, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, її представники, захисник, мають право клопотатися перед митним органом, посадова особа якого здійснює провадження у зазначеній справі, про взяття проб та зразків для проведення експертизи. У разі відмови у задоволенні такого клопотання митний орган повинен письмово повідомити про це особу, яка подала клопотання, з вмотивованим обґрунтуванням причин відмови.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, призначення іншої експертизи у разі незгоди позивача з висновком СЛЕД Держмитслужби не є обов`язком Державної митної служби, тому позивач мав самостійно ініціювати питання призначення іншої експертизи. Однак, як вбачається з матеріалами справи, таким правом ОСОБА_3 не скористалася.
В матеріалах справи також відсутні докази, які свідчать про звернення позивача та його представника до будь-якої експертної установи з приводу призначення експертизи та укладення з експертною установою договору на проведення незалежної товарознавчої експертизи, що ними вживалися заходи для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених у позивача товарів з метою проведення експертизи.
Таким чином, незалежна експертиза вилученого у ОСОБА_1 товару не була проведена виключно внаслідок бездіяльності позивача та її представника, а не внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Львівської митниці від 16.09.2025 в справі про порушення митних правил №1142/UA209000/2025.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький міський суд Вінницької області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.