Справа № 539/844/26
Провадження № 3/539/227/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_1 ) за частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2026 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (справа № 539/844/26, провадження № 3/539/227/2026).
02 березня 2026 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП (справа № 539/856/26, провадження № 3/539/228/2026).
Указані справи передані для розгляду судді Пилипчуку М. М.
06 квітня 2026 року до суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Борсука А. О. надійшло клопотання, в якому він просив об`єднати справи № 539/844/26 та № 539/856/26 в одне провадження та закрити провадження у справах у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Згідно з частиною другою статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи положення статті 36 КУпАП, а також те, що правопорушення вчинені однією особою в один і той самий час та в одному місці, з метою повного і об`єктивного розгляду та вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку про наявність підстав для об`єднання в одне провадження справ № 539/844/26 (провадження № 3/539/227/2026) та № 539/856/26 (провадження № 3/539/228/2026) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, та присвоєння об`єднаній справі № 539/844/26 (провадження № 3/539/227/2026).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 599258, 23 лютого 2026 року о 20.37 год в селі Засулля Лубенського району Полтавської області по вулиці Харківській, 48 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП. Від керування транспортними засобами водій відсторонений. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 599259, 23 лютого 2026 року о 20.37 год в селі Засулля Лубенського району Полтавської області по вулиці Харківській, 48 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , не зупинився на законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною першою статті 122-2 КУпАП.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до частини першої статті 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 599258, протоколом про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 599259, направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписами з боді-камер поліцейських та реєстратора патрульного автомобіля, які надані до суду.
З наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що 23 лютого 2026 року у темну пору доби працівники поліції з використанням проблискових маячків та гучномовця подали вимогу водію транспортного засобу Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , який керував цим автомобілем без увімкнених зовнішніх освітлювальних приладів, про зупинку. Водій зазначеного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 , тривалий час не зупинявся, продовжував рух, змінював напрямок руху, керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкнених зовнішніх освітлювальних приладів, що підтверджується відеозаписами (Video 2026-02-24 at 15.22.24 (1); Video 2026-02-24 at 15.22.24 (2); Video 2026-02-24 at 15.22.24 (3); Video 2026-02-24 at 15.22.24).
Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 на запитання поліцейського вказував, що вживав алкогольні напої (0:04:28 відеозапису «export-4yqea»). Працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній відмовився, працівник поліції роз`яснив наслідки такої відмови (0:04:43, 0:06:50, 0:24:42 відеозапису «export-4yqea»). ОСОБА_1 намагався пояснити причини не зупинки на вимогу працівників поліції, неодноразово підтвердив факт керування транспортним засобом та жодного разу не спростовував факт керування транспортним засобом. При цьому ОСОБА_1 вказував, що «зупинився на вимогу поліцейського» (0:00:45 відеозапису «export-4yqea»), зазначив, що «я вас бачив, проте там не було де запаркуватися» (0:01:40 відеозапису «export-4yqea»), вказував, що «їхав повільно, не газував, розумів, що за ним їдуть працівники поліції, проте дорога була вузькою» (1:05:45 відеозапису «export-4yqea»). Також на відеозаписі (0:02:10 відеозапису «export-4yqea») ОСОБА_1 пояснював причини не включення під час руху світла фар, потім вказував, що він їх (фари) включив (0:03:49 відеозапису «export-4yqea»).
Водночас дружина ОСОБА_1 вказувала, що вона є водієм, проте не вона була за кермом транспортного засобу (0:07:50 відеозапису «export-4yqea»). На запитання працівника поліції, чому вона не сіла за кермо транспортного засобу, дружина ОСОБА_1 вказувала, що вона не хоче їздити за кермом цього автомобіля, не подобається коробка передач (0:10:05 відеозапису «export-4yqea»).
Доводи захисника Борсука А. О. про те, що відеозаписи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами. Твердження захисника про те, що вимога поліцейського про зупинку була виконана водієм, спростовуються відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час не зупинявся на вимогу поліцейського, продовжував рух, змінював напрямок руху, керував транспортним засобом без увімкнених зовнішніх освітлювальних приладів, що свідчить про умисне ігнорування законної вимоги поліцейського про зупинку.
Доказів та доводів, які б об`єктивно спростовували зазначені факти та обставини щодо вчинених адміністративних правопорушень, при розгляді справи не встановлено.
Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідають вимогам статті 256 КУпАП, а тому є належними та допустимими доказами у справі.
За наведених обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП.
У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У рішенні від 25 березня 2021 року у справі «Сміляніч проти Хорватії» Європейський суд з прав людини наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склади адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП. 
Судом відповідно до вимог статті 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, тобто невиконання законних вимог поліцейського про зупинення транспортного засобу, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки воно створює підвищену небезпеку для учасників дорожнього руху.
Суд вважає необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням вимог статті 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання норм права, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 36, 40-1, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, –
ПОСТАНОВИВ:
Справи № 539/844/26 (провадження № 3/539/227/2026) та № 539/856/26 (провадження № 3/539/228/2026) щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти № 539/844/26 (провадження № 3/539/227/2026).
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя М. М. Пилипчук