Справа № 308/11932/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., захисника-адвоката Дидинської Б. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/148/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2020 
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів (транспортного засобу) - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 33279 (тридцять три тисячі вісті сімдесят дев`ять) грн з конфіскацією товару, а саме: легкового автомобіля марки «DAEWOO» модель «TACUMA», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна – 1800 см3, тип двигуна - бензин, рік виготовлення – 2001, колір – синій, у кількості 1 (одна) штука.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
З протоколу про порушення митних правил № 1608/30500/20 від 12.10.2020 та постанови судді від 21.12.2020 вбачається, що 12.10.2020 о 19 год 14 хв в зону митного контролю на ділянку «Виїзд з України» по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки «DAEWOO» модель «TACUMA» реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . 
До митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 , як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, надав документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.06.2016 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, довіреність на право керування транспортним засобом б/н від 31.10.2017. 
У ході проведення митного оформлення було встановлення наявність орієнтування від 07.07.2020 № 7.7-20-03-23-6468. 
При вивченні документів, поданих до митного контролю встановлено, що на сторінці № 3 паспорту громадянина України для виїзду за кордон наявні два штампи, дві печатки та підписи посадових осіб Посольства України в Чеській Республіці про прийняття на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017. 

-2-

В ході проведення контрольно-перевірочних заходів було направлено лист до Посольства України в Чеській Республіці з метою підтвердження або спростування факту перебування громадянина України ОСОБА_1 на консульському обліку у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці, як такого, що постійно там проживає, та автентичності печаток та підписів посадових осіб консульської установи. 
На лист Закарпатської митниці Держмитслужби з Посольства України в Чеській Республіці надійшла відповідь, згідно з якою за реєстраційними даними громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постійному консульському обліку не перебуває, підписи та штампи не належать жодному з працівників консульської установи. 
Під час ввезення 16.10.2019 на митну територію України транспортного засобу марки «DAEWOO» модель «TACUMA» реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 по смузі руху «зелений коридор», громадянин України ОСОБА_1 здійснював декларування вказаного транспортного засобу в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» та, як підставу для оформлення у вказаний митний режим, подав до митного контролю паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, з підробленими підписами, штампами та печатками Посольства України в Чеській Республіці про прийняття на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017.
Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Указує на те, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною. У його діях відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його винуватості в порушенні митних правил. У відповіді консула та в матеріалах справи відсутні належні докази того, що відтиски штампів, круглих печаток та копії підписів консульських посадових осіб, які виконували відповідні консульські дії в Посольстві в його паспорті громадянина України є підробленими. При цьому зазначає, що суд не врахував те, що належним доказом його вини може бути висновок судової технічної експертизи або вирок суду, який набрав законної сили про підробку або використання ним завідомо підробленого документу. Відповідь консула не свідчить про те, що він умисно надав до митного органу підробленого документу або недостовірні відомості. Разом з тим, посилається на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що документи, подані ним до митного оформлення, мають ознаки підробки, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, тобто відомості, зазначені в них, належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митому органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку. Клопотання обґрунтовує тим, що не приймав участі в розгляді справи, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що свідчить про порушення його права на захист. При цьому, вказує, що копію постанови отримав у суді лише 13.02.2021, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження як такий що пропущений із поважних причин, 
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого з 
-3-

урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Дидинської Б. М. а саме: 12.01.2022, 19.05.2022, 01.11.2022 та 22.12.2025. 
Апеляційний суд зауважує, що всі клопотання захисника-адвоката Дидинської Б. М. про необхідність відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 обґрунтовані її зайнятістю в інших судових процесах, при цьому жодного разу захисник не надала належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання в черговий раз було відкладено на 25.03.2026, про що учасники судового розгляду повідомлялись належним чином.
Крім того, 12.02.2026 до початку апеляційного розгляду захисником-адвокатом Дидинською Б. М. до апеляційного суду було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона ознайомилась 20.03.2026, будь яких клопотань про відкладення судового засідання нею не заявлялося.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Окрім того, апеляційний суд враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховуються і вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того враховується думка захисника про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Дидинської Б. М., яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Апеляційний суд визнає слушними доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, беручи до уваги такі обставини.

-4-

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_1 , при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови в інший строк, ніж той, на який він посилається – 13.02.2021.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
За змістом ч. 1 ст. 366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
За приписами до ч. 4 ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 318 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; 

-5-

використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.
За змістом п. 8, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» В`їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами. Громадяни, які перетинають державний кордон, зобов`язані пройти прикордонний, митний та інші види контролю відповідно до законодавства.
Частиною 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» передбачено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За змістом ч. 4 ст. 265 МК України громадяни можуть бути декларантами після досягнення ними 16-річного віку.
Згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Підпунктом «в» пункту 33 частини 1 цієї статті встановлено, що нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України. 
Згідно ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-
-6-

нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу. 
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його діянь за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказами.
Протоколом про порушення митних правил № 1608/30500/20 від 12.10.2020 стверджується, 12.10.2020 о 19 год 14 хв в зону митного контролю на ділянку «Виїзд з України» по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки «DAEWOO» модель «TACUMA» реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . 
До митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 , як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, надав документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.06.2016 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, довіреність на право керування транспортним засобом б/н від 31.10.2017. 
У ході проведення митного оформлення було встановлення наявність орієнтування від 07.07.2020 № 7.7-20-03-23-6468. 
При вивченні документів, поданих до митного контролю встановлено, що на сторінці № 3 паспорту громадянина України для виїзду за кордон наявні два штампи, дві печатки та підписи посадових осіб Посольства України в Чеській Республіці про прийняття на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017. 
В ході проведення контрольно-перевірочних заходів було направлено лист до Посольства України в Чеській Республіці з метою підтвердження або спростування факту перебування громадянина України ОСОБА_1 на консульському обліку у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці, як такого, що постійно там проживає, та автентичності печаток та підписів посадових осіб консульської установи. 
На лист Закарпатської митниці Держмитслужби з Посольства України в Чеській Республіці надійшла відповідь, згідно з якою за реєстраційними даними громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постійному консульському обліку не перебуває, підписи та штампи не належать жодному з працівників консульської установи. 
Під час ввезення 16.10.2019 на митну територію України транспортного засобу марки «DAEWOO» модель «TACUMA» реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 по смузі руху «зелений коридор», громадянин України ОСОБА_1 здійснював декларування вказаного транспортного засобу в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» та, як підставу для оформлення у вказаний митний режим, подав до митного контролю паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, з підробленими підписами, штампами та печатками Посольства України в Чеській Республіці про прийняття на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017.
Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

-7-

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення - дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «DAEWOO» модель «TACUMA» реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, з підробленими підписами, штампами та печатками Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Дудаш З. Й., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи – на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, оскільки йому не було відомо, що відомості у паспорті можуть бути підробленими, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил, а саме, переміщення через митний кордон України автомобіля, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення, підроблених документів. При цьому, апеляційний суд враховує те, що формою вини передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення є як умисел, так і необережність, і що стороною захисту визнаються і не оспорюються факти переміщення ОСОБА_1 транспортного засобу через митний кордон України, наявності в нього паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 26.12.2016, орган, що видав 2105, з підробленими підписами, штампами та печатками Посольства України в Чеській Республіці на постійне проживання з 31.10.2017.
Твердження ОСОБА_1 про зобов`язання митниці в інші способи з`ясувати правомірність його перебування на консульському обліку, окрім направлення офіційних запитів, ґрунтуються на суб`єктивному сприйняті ним порядку проведення митним органом контрольно-перевірочних заходів під час проведення процесуальних дій. 
Із зазначених підстав апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи висновку експертизи з цього приводу.
Відповідно ч. 1 ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
При цьому, висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.
При цьому, матеріали справи не містять даних про проведення ОСОБА_1 , чи його захисником незалежної експертизи або надання до суду клопотань про проведення судової експертизи, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що стороною захисту не надано доказів у спростування тверджень апеляційної скарги щодо достовірності зазначених у паспорті ОСОБА_1 даних про прийняття його на консульський облік у Посольстві України в Чеській Республіці на постійне проживання. 

-8-

Вищенаведене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення є законним, таким, що ґрунтується на матеріалах та фактичних обставинах справи, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення відхиляються як необґрунтовані.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови щодо нього, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил та підтверджували доводи апеляційної скарги в цій частині, і будь-яких обґрунтованих клопотань, у тому числі й про долучення до матеріалів справи будь-яких доказів, не заявлено.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 283, 294 КУпАП, 527-530 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити, поновити йому строк апеляційного оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2020.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2020 щодо ОСОБА_3 ,-без змін.
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя