Справа № 559/5099/25 
Провадження № 2/559/547/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
1.1 Представник ТзОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір №32730847 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору сума кредиту складає 20 000 грн., строк кредиту 360 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу, згідно якого ТзОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №32730847. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 19 781,10 грн. - тіло кредиту і 64094,47 грн. - нараховані відсотки, а всього 83 875,57 грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 
1.2 Представниця відповідача адвокат Камочкіна А.Ю. подала відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково. У відзиві вказує, що сторона відповідача заперечує в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки згідно наданого розрахунку відсотки було нараховано поза межами строку кредиту. Крім того, звертає увагу, що відповідач являється військовослужбовцем та починаючи з 29.08.2019 проходить військову службу у лавах ЗСУ, тому на нього поширюються положення ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», тому підстав для стягнення з відповідача нарахованих відсотків не має. Щодо витрат на правову допомогу, то вважає заявлений позивачем розмір 10 000 грн. не спів мірним із складністю справи та завищеним. 
1.3 Представник відповідача подав відповідь на відзив, згідно якої вказує, що нарахування відсотків було здійснено за період дії кредитного договору та з урахуванням ЗУ «Про захист прав споживачів». Також вважає, що у даному випадку на відповідача не розповсюджуються положення ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», оскільки відповідна пільга надається військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом лише за період їхньої безпосередньої участі оборонних заходах в особливий період. Тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та сплачений позивачем судовий збір. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
2.1 Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 
2.2 Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 06.02.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило.
2.3 На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договір №2730847 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено у електронні формі за допомогою ІТС Товариства. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 20 000 грн. на строк 360 днів (п.1.2-1.3 Договору). Згідно п. 1.4. стандартна процентна ставка становить 1,99% в день протягом всього строку кредиту, знижена процентна ставка становить 1,09% в день. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1) (а.с.13-14).
У додатку №1 до Договору сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна вартість кредиту складає 157 907грн.(а.с.15).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Лінеура Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.16-17).
Видача коштів здійснювала безготівково шляхом зарахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення «ТОВ «УПР» (а.с.18).
Належність банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 20 000 грн. коштів підтверджується інформацією , наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.109-110).
Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 28.06.2023 заборгованість відповідача за кредитом складає 83 875,57 грн., з яких 19 781,10 грн. - основний бог та 64 094,47 грн. - заборгованість за відсотками. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив часткову оплату за Договором №2730847, а саме: 218,90 грн. тіла кредиту та нарахованих процентів на суму 12358,10 грн. Вказана сума включена у розрахунок заборгованості (а.с.19-24).
Також, судом встановлено, що 28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/06/23, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.34).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 28.06.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.35).
На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти у розмірі 937 477,96 грн. (а.с.35 зворот).
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 28.06.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №2730847 в сумі 83 875,57 грн., з яких: 19 781,10 грн. - сума виданого кредиту; 64 94,47 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.37).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, з 28.09.2018 проходить військову службу за контрактом (а.с.68-74).
Відповідно до довідок про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, ОСОБА_1 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у періоди: з 11.06.2020 по 18.12.2020; 04.03.2023 по 11.03.2023; з 14.08.2023 по 27.01.2024; 09.02.2024 по 26.04.2024; 13.01.2025 по 05.04.2025 та з 09.04.2025 по 08.05.2025 (а.с.75-80).
ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с.85).
Згідно довідки №662 від 17.01.2026, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 оперативно-тактичного з`єднання - 1-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 10 лютого 2023 по теперішній час (а.с.95).
IV. Норми права, які застосував суд.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
5.1 Суд робить висновок, що 24.12.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №2730847 про надання споживчого кредиту.  Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 , реквізити якої надані споживачем. Належність вказаної банківської картки відповідачу також підтверджується матеріалами справи. ТзОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Крім того, відповідач визнає факт укладення кредитного договору та наявність заборгованості за тілом кредиту.
5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками за кредитним договором, суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду наданий розрахунок за період з 24.12.2021 по 07.03.2023, згідно якого розмір нарахованих відсотків становить 64 094,47 грн. Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що відповідач являється військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом з вересня 2018 року по даний час, з червня 2020 року у різні періоди брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, відтак призваний на військову службу ще до 24.12.2021, тобто до укладення кредитного договору, та проходить військову службу по теперішній час. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. Оскільки судом встановлено, що відповідач з вересня 2018 року перебуває на військовій службі, на нього поширюються пільги встановлені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Тобто, починаючи з 17 березня 2014 року (введення особливого періоду в Україні) ОСОБА_1 як військовослужбовцю Збройних Сил України не повинні були нараховуватися відсотки. При цьому, з наданого позивачем розрахунку встановлено, що відповідачем було здійснено часткову оплату за договором у розмірі 12 577 грн., з яких 218,90 грн. враховано у погашення тіла кредиту та 12358,10 грн. - в рахунок погашення нарахованих відсотків. Тому, суд вважає за необхідне зменшити визначений позивачем обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення процентів за користування кредитом та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7 423 грн.
5.3 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частко. 
5.4 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги 02/08/2024 від 02.08.2024; Актом прийому - передачі наданих послуг від 25.09.2025; Витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №4 та платіжною інструкцією №3186 від 25.09.2025 (а.с.38-41). Позовні вимоги задоволено судом на 9%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 218,02 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 900 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд - 
ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за Договором №2730847 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 у розмірі 7 423 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок, з яких: 7 423,00 грн. - тіло кредиту та 0,00 грн. - відсотки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 218,02 грн. та 900 грн. витрат на правову допомогу, а разом 1 118 (одна тисяча сто вісімнадцять) гривень 02 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ.
Представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович, адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , електронна адреса  ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Представниця відповідача: адвокат Камочкіна Анна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_7 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_4 

Суддя    О.Ю. Жуковська