КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/7986/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення (а.с.56-61), просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування періодів роботи з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 в пільговому обчислені з розрахунку один рік за два відповідно до статті 60 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення"; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 в пільговому обчислені з розрахунку один рік за два відповідно до статті 60 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 25.05.2025 р.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 09.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням підстав для поновлення цього строку та з наданням належних, допустимих, достатніх доказів на їх підтвердження. (а.с.38-39)
Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року №357 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та додаткових матеріалів справи” призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №340/7986/25 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 .
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Кармазину Т.М.
Ухвалою суду від 09.01.2026 продовжено ОСОБА_1  строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року до 19 січня 2026 року.(а.с.49-50)
Ухвалою судді від 26.01.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.64). 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що ОСОБА_1 06.11.2004 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення». Вказана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду заяви позивача відповідачем-2 було прийнято рішення від 30.12.2004 № 110130017205 про призначення пенсії за вислугу років з 06.11.2024. При цьому відповідно до листа відповідача-1 від 09.10.2025 № 1100-0202-8/5674 не було враховано періоди роботи з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 в пільговому обчислені з розрахунку один рік за два. Інші періоди трудової діяльності зараховано до загального страхового стажу відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивач вважає протиправними дії відповідача-2 щодо незарахування періодів роботи з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 в пільговому обчислені з розрахунку один рік за два.
Відповідачем-1 – Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.68-70), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не призначало пенсію та не відмовляло у перерахунку пенсії позивачу. 06.11.2024 ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії за вислугу років, яку розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, рішенням якого від 30.12.2024 № 110130017205 позивачці призначено пенсію за вислугу років з 06.11.2024. Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 27 років 9 місяців 1 день (порахований по 18.09.2024), у тому числі стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років - 29 років 1 місяць 21 день. При цьому період роботи з 12.04.2001 по 11.06.2002, з 08.04.2003 по 31.12.2003 (3 роки 9 місяців 18 днів) зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі. Разом з тим, періоди роботи з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008 та з 02.03.2008 по 10.10.2017 зараховано в подвійному розмірі для визначення права на пенсію за вислугу років. Вказував, що  Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є самостійною юридичною особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у даній справі. Вважає, що публічно-правовий спір між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та позивачем - відсутній. Отже, вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України, а відтак вимоги позивача, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, зауважував, що органи Пенсійного фонду наділені виключними повноваженнями щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій. Вказував, що до страхового стажу, який зараховується в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону зараховано періоди: з 12.04.2001. по 11.06.2002, з 11.06.2002 по 07.04.2003 та з 08 .04.2003, по 31.12.2003. Періоди роботи з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, та з 11.05.2018 по 16.05.2021 не зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області до пільгового стажу відповідно до статті 60 Закону, оскільки, починаючи з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Крім того не зараховано період роботи з 11.05.2018 по 16.05.2021 так, як до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховуються періоди роботи на відповідних професіях після 11.10.2017.
Відповідачем-1 – Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.109-112), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказував, оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004 року, то в подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004 року. Законодавством, яке діяло до прийняття Закону, а саме статті 56 Закону №1788, визначено періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу. Відповідно до статті 60 Закону № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, у психіатричних закладах охорони здоров`я, у кабінетах та лабораторіях закладів охорони здоров`я, що проводять дослідження (вимірювання) з діагностики СНІДу та ВІЛінфекції у населення та у спеціалізованих туберкульозних та психіатричних медикосоціальних експертних комісіях зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Так, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Періоди роботи з 12.04.2001 по 11.06.2002, з 08.04.2003 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача в подвійному розмірі. Разом з тим, періоди з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008 та з 02.03.2008 по 10.10.2017 зараховано в подвійному розмірі для визначення права позивача на пенсію за вислугу років. Крім того, зазначав, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1) встановлено форма заяви про призначення/перерахунок пенсії та порядок її подання. Отже вважає, що лист Головного управління долучений позивачем до позовної заяви не є рішенням, а носить інформаційний характер. Зауважував, що означений лист не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який тягне за собою спричинення будь-яких правових наслідків для позивача.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.11.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”. (а.с.74)
Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та прийнято рішення від 30.12.2024 № 110130017205 про призначення пенсії за вислугу років з 06.11.2024. При цьому, обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 27 років 9 місяців 1 день (порахований по 18.09.2024), у тому числі стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років - 29 років 1 місяць 21 день. Періоди роботи з 12.04.2001 по 11.06.2002, з 08.04.2003 по 31.12.2003 (3 роки 9 місяців 18 днів) зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі. Разом з тим, періоди роботи з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008 та з 02.03.2008 по 10.10.2017 зараховано в подвійному розмірі для визначення права на пенсію за вислугу років. 
Позивач, не погодившись із таким розрахунком стажу, через адвоката звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку пенсії.
Листом від 09.10.2025 №1100-0202-8/56742 відповідач-1 повідомив, що страховий стаж зараховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Пільгове обчислення стажу роботи в спеціалізованих медичних закладах передбачене нормами раніше діючого законодавства, зокрема статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Факт роботи в закладах (відділеннях) охорони здоров`я, підтверджується уточнюючими довідками, виданими відповідними закладами охорони здоров`я або архівними установами. Тому, періоди роботи з 12.04.2001 по 11.06.2002, з 08.04.2003 по 31.12.2003 (3 роки 9 місяців 18 днів) зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі, а періоди роботи з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008 та з 02.03.2008 по 10.10.2017 зараховано в подвійному розмірі для визначення права на пенсію за вислугу років. (а.с.14-15)
Не погоджуючись з такими діями відповідачів щодо незарахування до страхового стажу певних періодів роботи в пільговому обчислені з розрахунку один рік за два відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", адвокат в інтересах позивачки звернувся до суду з даним позовом.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п.а ч.1 ст.3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів*, гіг-спеціалісти, які залучені резидентами Дія Сіті за гіг-контрактами відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Порядок прийняття та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії за віком врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Згідно пункту 1.8 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, передбаченій пунктом 20 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки", включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Тобто, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Стосовно можливості зарахування періодів роботи з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII, суд зазначає таке.
За змістом частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т. ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17, від 04.12.2019 у справі №689/872/17.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За змістом статті 62 Закону №1788-XII порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. 
При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
Згідно відомостей з трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 08.06.2000 (записи №№5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15) (а.с.21-22) та довідок Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 27.02.2024 №35/04, 36/04, 37/04 (а.с.119, 122, 123), довідок Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр Кіровоградської обласної ради» від 02.02.2024 № №377, 378 (а.с.84, 86), позивач працювала повний робочий день:
у період з 12.04.2001 по 07.04.2003 на посаді сестри медичної дерматовенерологічного кабінету Кіровоградської обласної психіатричної лікарні;
у період з 07.04.2003 по 10.10.2012 на посаді сестри медичної (палатної) психіатричного відділення №6;
у період з 11.10.2012 по 16.05.2021 на посаді медичної сестри відділення позалегеневого туберкульозу КЗ «Кіровоградського обласного протитуберкульозного диспансеру».
За періоди роботи позивач перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12.06.2002 по 07.04.2003, з 01.04.2004 по 04.04.2005 та з 05.10.2015 по 30.04.2018.
Так, відповідач-1 вказував, що позивачу період роботи з 12.04.2001 по 11.06.2002, з 08.04.2003 по 31.12.2003 (3 роки 9 місяців 18 днів) зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі. Зазначене також підтверджується розрахунком стажу (а.с.96). 
Тому підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу у подвійному розмірі відсутні. Отже у задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.
Разом з тим, як зауважував відповідач, періоди роботи з 01.01.2004 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008 та з 02.03.2008 по 10.10.2017 зараховано в подвійному розмірі, але лише для визначення права на пенсію за вислугу років. Проте, суд не погоджується з такими доводами відповідача.
Так, з огляду на норми ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV вищезазначені періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17 та від 27 квітня 2023 року у справі №160/14078/22, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом №1058-IV.
Враховуючи те, що позивачка у період з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 працювала у інфекційних та психіатричних закладах охорони здоров`я, суд дійшов висновку, що дії саме відповідача-1 щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 вказаних періодів у подвійному розмірі є протиправними.
Щодо посилання відповідача на відсутність правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити дії, оскільки заява позивача ним не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача, то суд зазначає, що позивачем не оскаржується рішення відповідача-2 щодо призначення їй пенсії за вислугу років, а оскаржуються дії пенсійного органу щодо незарахування певних періодів роботи до стажу роботу в пільговому обчисленні у відповідності до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не перерахунку у зв`язку з цим пенсії за вислугу років.
Відповідно до пунктів 4.1., 4.3. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на перерахунок пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про такий перерахунок, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком №22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо перерахунку пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про перерахунок або відмову в перерахунку із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Так, Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком, у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Такі ж правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.11.2023 року у справі №300/3457/20, від 23.09.2024 року у справі №620/2027/23.
Управління, розглянувши подану позивачем заяву про перерахунок пенсії, зокрема щодо зарахування певного періоду роботи до страхового стажу в подвійному обчисленні відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», листом від 09.10.2025 повідомлено позивачу про норми, які регулюють вказане питання та фактично відмовлено у перерахунку. 
При цьому, суд зауважує, що позивачу не повідомлялося про невідповідність поданої нею заяви формі, передбаченій додатком 4 Порядку №3-1.
На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що відповідачем-1 протиправно відмовлено у зарахуванні позивачу періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 у інфекційних та психіатричних закладах охорони здоров`я, у подвійному розмірі, тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати вказані періоди роботи до страхового стажу позивача у подвійному розмірі та здійснити перерахунок й виплату пенсії.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 968,96 грн. (а.с.34) слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ЄДРПОУ 20632802) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ЄДРПОУ 13322403) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1  у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення». 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 25.05.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 04.04.2005, з 05.04.2005 по 31.07.2005, з 02.08.2005 по 29.02.2008, з 02.03.2008 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 04.10.2015, з 05.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 10.10.2017, з 11.05.2018 по 16.05.2021 у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення».
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА