30.03.2026

Справа №639/5110/25
Провадження №1-кп/639/131/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 ,
захисника – адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 04 червня 2025 року за №62025170020007457 відносно 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, перебуваючого на посаді гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення ВЧ3017 НГУ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) №30 від 27.01.2025 солдат ОСОБА_9 вважається таким, що зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) №30 від 27.01.2023 солдат ОСОБА_9 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу. 
Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 26.03.2022, строком на 30 діб.
Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 26.04.2022, строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 25.05.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 23.08.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 21.11.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 19.02.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 20.05.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 18.08.2022, строком на 90 діб.
Указом Президента України №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 16.11.2023, строком на 90 діб.
Указом Президента України №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 14.02.2024, строком на 90 діб.
Указом Президента України №271/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 14.05.2024, строком на 90 діб.
Указом Президента України №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 12.08.2024, строком на 90 діб.
Указом Президента України №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 10.11.2024, строком на 90 діб.
Указом Президента України №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 08.02.2025, строком на 90 діб.
Указом Президента України №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» с продовжено строк воєнного стану в Україні з 05.30 год. 09.05.2025, строком на 90 діб.
Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України про Національну Гвардію України, солдат ОСОБА_9 під час продовження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негативних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладені на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. 
Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника. 
Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. 
Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України – для військовослужбовців рядового, сержантського і старшого складу, молодшого та старшого офіцерського складу. 
Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. 
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. 
Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира – віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого – їх виконувати. 
Однак, солдат ОСОБА_9 під час проходження військової служби на посаді гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення ВЧ3017НГУ, 04.06.2025 р. вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
04.06.2025 о 11:07, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: (адреса не вказується з міркувань безпеки), у місці тимчасової дислокації підрозділу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження від 04.06.2025 №06/175, щодо здійснення переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань, заняття ПВ «Застава» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади, який був відданий командиром роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення 3 бригади оперативного призначення НГУ ОСОБА_10 , у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також, ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому, своїми діями ОСОБА_9 вчинив непокору – відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану. 
Будучи невдоволеним вказаним наказом, солдат ОСОБА_9 діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільне-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ та вибувати до ПВ «Застава» для подальшого виконання спеціального бойового завдання за призначенням, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 НГУ. 
Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністью надав показання, що дійсно відмовився виконувати наказ заняття ПВ «Застава» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади, який був відданий командиром роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення 3 бригади оперативного призначення НГУ ОСОБА_10 з причин незадовільного стану здоров`я, але при цьому не відмовлявся від продовження проходження військової служби та має намір перевестися до іншої військової частини. 
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надалі свідчення, якими підтвердили факт доведення до солдата ОСОБА_9 бойового розпорядження від 04.06.2025 №06/175, щодо здійснення переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань, заняття ПВ «Застава» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади, який був відданий командиром роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення 3 бригади оперативного призначення НГУ ОСОБА_10 . При оголошенні наказу №06/175 обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від його виконання з підстав поганого самопочуття, тобто незадовільного стану здоров`я. Одночасно обвинувачений повідомив, що розуміє суть доведеного наказу. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, повністю підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів – показаннями свідків, письмовими доказами:
повідомленням тво командира військової частини НОМЕР_1 про те, що військовослужбовець військової частин НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 , перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділу висловив непокору, тобто відкриту відмову від виконання наказу командира роти оперативного призначення;
витягом наказу командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ №30 від 27.01.2025 до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення поставлено солдата ОСОБА_9 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації із військової частини НОМЕР_2 НГУ та зарахований наказом командувача НГУ від 25 січня 2025 року №20 у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ. Витягом наказу №30 від 27.01.2025 уважати ОСОБА_9 таким, що приступив до виконання обов`язків гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення та згідно наказу №18 встановлено посадовий оклад;
витягом з бойового розпорядження №06/175 від 04.06.2025, яким з метою виконання бойових завдань у складі РтГр 4 батальйону оперативного призначення 3 броп НГУ та виконання бойового розпорядження командира 4 боп №06/175 дск від 04.06.2025 наказано солдату ОСОБА_9 з 10.00 04.06.2025 здійснити переміщення в зону виконання бойових завдань та до 20.00 04.06.2025 зосередитись в районі н.п. РАЙПОЛЕ (Дніпропетровська область). З 22.00 04.06.2025 здійснити заняття ПВ «ЗАСТАВА» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади;
довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по Харківській області» ВЛК №611/НГ солдат ОСОБА_9 придатний до військової служби;
Матеріалами службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу солдатом ОСОБА_9 №333д від 12.06.2025. 
Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник-адвокат ОСОБА_8 вважали доцільним дослідження доказів в повному обсязі, не дивлячись на визнання обвинуваченим своєї вини. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Одночасно учасники процесу вважали необхідним дослідження письмових доказів по даному кримінальному провадженню для дотримання права обвинуваченого на захист та підтвердження правильного розуміння ним тих обставин, які останнім не оспорюються, оскільки при роз`ясненні суті обвинувачення ОСОБА_9 частково визнав себе винним та в подальшому змінив свою позицію, заявивши, що не оспорює фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та визнав свою вину в повному обсязі.
Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, вони не оспорюють фактичні обставини і правильно розуміють зміст цих обставин, та судом встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження, дослідивши докази в повному обсязі. 
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в обсязі пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 402 КК України (ст. 337 КПК України) є доведеною. 
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він не працює, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, за місцем якого характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до службової характеристики ОСОБА_9 зарекомендував себе з позитивного боку, посадові обов`язки виконує добре, досконало володіє зброєю, дисциплінований, рівень військової-спеціальної підготовки достатній та за своїми професійними, діловими та моральними якостями займаній посаді відповідає.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_9 , його відношення до скоєного злочину,  суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією, за місцем служби характеризується позитивно, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, нижчому від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України. 
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, приймаючи до уваги клопотання командира військової частини НОМЕР_3 від 24 лютого 2026 року капітана ОСОБА_15 про призначення ОСОБА_9 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, суд відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 КК України та вважає за можливе замінити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді службових обмежень для військовослужбовців.
На думку суду, призначення такого виду покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у виді застави відносно останнього необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 05.06.2025 по 10.06.2025 включно. 
Речові докази DVD-R диск - відповідно до ст. 100 КПК України залишити в матеріалах справи.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_9 основне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки покаранням у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцять) відсотків грошового забезпечення.
Початок строку покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня видання командиром військової частини відповідного наказу.
Роз`яснити що під час відбування покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
У строк призначеного ОСОБА_9 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2025 по 10.06.2025 включно з розрахунку один день позбавлення волі відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.
Обраний стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Повернути заставодавцю грошові кошти в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., внесені в якості застави за ОСОБА_9 на підставі ухвали Салтівського районного суду м. Харкова від 05.06.2025, після набрання вироком законної сили.
Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом доведення бойового розпорядження військовослужбовцям та відмови ОСОБА_9 від його виконання - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Новобаварський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1