Справа№ 953/1783/26 
н/п 3/953/522/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   
"25" лютого 2026 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який є директором ТОВ «ТОР РОБУТ 2025», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, директором ТОВ «ТОР РОБУТ 2025» ОСОБА_1 допущено порушення порядку ведення податкового обліку, що полягає в порушенні вимог п.п.39.4.2 ,п.39.4 ст.39 Податкового Кодексу України, в частині неподання звіту про контрольні операції за 2024 рік.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.
Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 247 п.7 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення, згідно протоколу з жовтня 2025 року дату надходження даного матеріалу до суду 19.01.2026 минуло більше ніж три місяці, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено та адміністративна справа підлягає закриттю. У зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений можливості встановити винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст. ч.1 ст.163-1, 38, 283, 284 п.3, 247 п.7 КУпАП України, суддя,-
УХВАЛИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який є директором ТОВ «ТОР РОБУТ 2025» за ч.1ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Київського районного суду м. Харкова.

Суддя