Справа № 439/1659/25
Провадження № 2/439/67/26

РІШЕННЯ
(заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Броди Львівської області
Бродівський районний суд Львівської області 
в складі головуючого судді Марків Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,
у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі – Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 2 – 9).
На підставі укладеного 09 жовтня 2021 року кредитного договору № 594239126 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано ОСОБА_1 кредит у сумі – 5 500 грн. на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 649 % річних, строком на 24 дні. 
Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів) належним чином не виконувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
Згідно договорів факторингу право вимоги за кредитним договором від 09 жовтня 2021 року № 594239126 перейшло до позивача. 
За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 23 460,64 грн. (що станом на 31 липня 2025 року складається із заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 5 495,35 грн., заборгованості за процентами, нарахованими за період з 09 жовтня 2021 року до 08 лютого 2022 року, в розмірі 17 965,29 грн.).
Відзив на позов не надходив.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання вдруге не з`явилася, про причини неявки, їх поважність суд не оповістила; будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. 
Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2021 року між «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредитної лінії №594239126, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту з наданням траншу в сумі 5 500 грн. на строк 24 дні – до 01 листопада 2021 року (п. 1.7 договору), зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі дисконтної процентної ставки – 0,79 % процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.9.1 договору), індивідуальної процентної ставки (надається за своїм вибором кредитодавцем за умови продовження строку дисконтного періоду й здійснення позичальником усіх оплат) – 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з можливістю подальшого зменшення ставки кредитодавцем за своїм вибором (п. 1.9.2 договору), базової процентної ставки (за умови користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасності оплати процентів) – 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.9.3 договору). 
Пролонгація договору, згідно з його п. 1.12, відбувається, зокрема за умови користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду, що є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору). 
Як передбачено п. 1.12.1 договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу знову відкладаються кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Водночас, згідно із п. 1.12.2 договору, з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Отже, п. 1.12.1 договору сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом – 90 днів після закінчення останнього дисконтного періоду у якому позичальником здійснено надходження платежу. 
Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. 
ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 500 грн. (згідно з п.1.1 Договору) одержала 09 жовтня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про переказ коштів згідно з договором № 594239126 отримувачу ОСОБА_1 . 
Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів внаслідок чого, відповідно до розрахунку, станом на 31 липня 2025 року допустила заборгованість в сумі 23 460,64 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням – 5495,35 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 09 жовтня 2021 року до 08 лютого 2022 року, – 17 965,29 грн. 
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) – ст. 610 ЦК України.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно з договором № 594239126.
Відповідно до п. 2.2. цього договору, фактор одержав право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.
23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23/0224-01, згідно з умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно договору № 594239126.
08 липня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до укладеного договору факторингу № 08/07/25-Е відступлено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором від 09 жовтня 2021 року № 594239126.
Як встановлено ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати відповідачем заборгованості.
Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а остання користувалась кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість. 
Після 08 грудня 2021 року відповідач жодних дій для продовження строку кредитування на пільгових умовах не вчиняла, тому подальше продовження строку мало відбутися на стандартних умовах шляхом нарахування процентів не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення вказаного періоду. Кінцевий строк кредитування сплив 07 березня 2022 року. Позивач згідно розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку позичальника просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з нарахування процентів за менший термін – до 08 лютого 2022 року. Тому, розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача є обгрутованим в межах позовних вимог – за період з 09 жовтня 2021 року до 08 лютого 2022 року, в сумі 17 965,29 грн. 
Стягненню з відповідача підлягає заборгованість в сумі 23 460,64 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням – 5495,35 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 09 жовтня 2021 року до 08 лютого 2022 року, – 17 965,29 грн. 
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору – 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу – 7 000 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (а.с. 1).
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір (а.с. 11, 12) про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11 серпня 2025 року, укладений між Товариством та адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», додаткову угоду №25770710655 до договору про надання правничої допомоги, витяг з акту прийому – передачі наданих послуг (а.с. 13).
Згідно з договором, додатковою угодою, витягом з акту прийому – передачі наданих послуг, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 – складення позовної заяви, підготовка запитів та інформації, вивчення матеріалів справи становить 7 000 грн. 
Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року в справі № 640/16093/21).
Справа, в якій ухвалюється рішення, є нескладною, обсяг наданих в ній правничих послуг полягає в складенні позовної заяви, написання та подання якої не потребувало значної витрати часу й проведення тривалої аналітичної та/або технічної роботи, використання виключних професійних знань представника.
За вказаних обставин суд вважає достатнім, розумним та реальним розміром витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які підлягають визначенню в цій справі, 4 000 грн. 
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 23 460,64 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 – 265, 268, 280 – 282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (юридична адреса: м. Київ, вул.Алматинська, б. 8, оф. 310а; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42986956) до ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором від 09 жовтня 2021 року № 594239126 в сумі 23 460,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судові витрати в сумі 6 422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення її без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду – 28 січня 2026 року (або постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Т.А. Марків