"02" квітня 2026 р.     

642/7544/25
2/642/293/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року  Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді     Ольховського Є.Б.
за участю секретаря Семенюк А.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за вартість спожитої теплової енергії за період з 01.11.18р. по 31.10.25р. в сумі 107099.71 грн., вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.24р по 31.10.25р в сумі 252.12 грн. , вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем за період з 01.12.24р. по 31.10.25р. в сумі 1186.79 грн.; інфляційні втрати – 1462.62 грн.; 3% річних – 645.91 грн. на загальну суму 110647.15 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422.40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП “Харківські теплові мережі”. За вказаний період з за відповідачами утворилась заборгованість яка складає 110647.15 грн. яку позивач прохає стягнути на їх користь разом з судовим збором.
Ухвалою від 28.11.25р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_1 скористалась правом на подання відзиву згідно до якого позов фактично не визнала. Зазначила що якість послуг що надавалась позивачем не відповідає встановленим нормам в зв`язку з чим неодноразово складались акти-претензії за її заявами та заявами інших споживачів будинку АДРЕСА_2 за вказаною адресою.
Представником позивача подано пояснення на відзив згідно до якої вони зазначають що на усі складені акти-претензії зроблений перерахунок відображений у розрахунку заборгованості.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 1961 р.н. та ОСОБА_2 1986 р.н. зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 з централізованою системою опалення. Особовий рахунок 303.
КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.
Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки.
Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875 - IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідачі вказані послуги сплачують несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.11.2018 р. по 31.10.2025р. утворилася заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» у розмірі 110647.15 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданими суду розрахунками.
Щодо заперечень ОСОБА_1 на якість надання послуг позивачем суд зазначає наступне:
відповідачем на підтвердження своїх заперечень суду надано копію акту-претензії від 21.11.2008р. № 177/000684 щодо неналежної температури в приміщенні квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Акт-претензію № 177/009646 від 20.01.2021р. щодо неналежної температури в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Акт-претензію № 177/010303 від 29.12.2021р. щодо неналежної температури в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Акт-претензію № 177/012831 від 16.12.2025р. щодо неналежної температури в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Також надано копію 10 актів-претензій щодо неналежної температури в приміщенні квартири АДРЕСА_6 які було складено за участі споживача ОСОБА_3 .
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року .
Відповідно до статті 13 цього Законом України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відповідно до пунктів 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
17 вересня 2019 року набрав чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» (далі - Порядок № 169).
Пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 169 визначає, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (далі - ЦО) та системи (мережі) постачання гарячої води (далі - ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 169).
Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 4 розділу ІІІ Порядку № 169).
Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил (пункт 7 розділу ІІІ Порядку № 169).
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Доказів на підтвердження звернення відповідача до органу місцевого самоврядування із заявою про відключення належної йому квартири від мережі централізованого опалення матеріали справи не містять.
Суд вважає акт-претензію № 177/000684 від 21.11.2008р. неналежним доказом оскільки вона складена відносно квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 та стосується періоду який не охоплений позовними вимогами.
Щодо акту-претензії № 177/009646 від 20.01.2021р. та акту-претензії № 177/010303 від 29.12.2021р. суд зазначає що в розрахунку заборгованості доданим до позовної заяви у вказаний період зроблено перерахунок в бік зменшення оплати на суми 173.20 грн. та 405.10 грн.
Акт-претензія від 16.12.2025р. не охоплює період вказаний у позовній заяві та судом не досліджується.
Щодо актів-претензії на ім`я ОСОБА_4 то суд вважає що вони стосуються приміщень не належних відповідачам та не стосуються предмету доказування.
Таким чином суд вважає що позивач здійснив нарахування заборгованості у відповідності до діючого законодавства з перерахунком в бік зменшення суми, що підлягає стягненню, за періоди що охоплені актами-претензіями.
Суд вважає що відповідачем не спростовано розрахунок суми заборгованості, не надано контррозрахунку, що є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України).
З огляду на наведене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню та стягує з відповідачів солідарно суму заборгованості за вартість спожитої теплової енергії за період з 01.11.18р. по 31.10.25р. в сумі 107099.71 грн., вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.24р по 31.10.25р в сумі 252.12 грн. , вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем за період з 01.12.24р. по 31.10.25р. в сумі 1186.79 грн.; інфляційні втрати – 1462.62 грн.; 3% річних – 645.91 грн. на загальну суму 110647.15 грн. 
Згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору по 1211.20 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 178, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 13,14, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» –

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ін. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_2 ) солідарно на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_3 в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ЄДРПОУ 31557119) заборгованість за теплопостачання у розмірі 110647.15 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ін. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_3 в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ЄДРПОУ 31557119) судовий збір по 1211.20 грн. з кожної. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя    Є. Ольховський