Справа № 157/554/26
Провадження №1-кп/157/122/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 
потерпілої – ОСОБА_6 ,
представника потерпілої – ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2026 року за № 42026032160000006, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
встановив: 
ОСОБА_4 , будучи попередньо притягнутим Камінь-Каширським районним судом Волинської області 29.08.2025 та 02.02.2026 до адміністративної відповідальності за вчинення відповідно 01.08.2025 о 15 год 50 хв та 25.12.2025 орієнтовно о 08 год домашнього насильства за частинами 1, 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 09.01.2026 близько 21 год 50 хв, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під час конфлікту та сварки, що раптово виникли на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , яке виражалося в образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, нанесенні побоїв, що призвело до психологічних страждань, фізичного болю, а також погіршення якості життя потерпілої, які виразились у тривожних побоюваннях та переживанні за власну безпеку, пригніченому настрої та порушенні сну. 
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_6 подала суду угоду про примирення, що укладена між нею, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, за її ініціативою, відповідно до умов якої сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для кримінального провадження обставин та узгодили покарання обвинуваченому у виді громадських робіт на строк 150 годин та на підставі ст. 91-1 КК України застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу, а саме покладення обов`язку пройти програму для кривдників протягом 3 місяців.
У зазначеній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення підтримали та підтвердили, що її укладено з ініціативи потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення підтримали повністю.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження укладеної між обвинуваченим та потерпілою угоди про примирення не заперечила, мотивуючи тим, що злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким, потерпіла підтвердила, що сама була ініціатором угоди, сторони підтвердили добровільність укладення ними угоди і те, що розуміють наслідки її укладення, зміст угоди відповідає вимогам КПК України і принципам кримінального законодавства, а також просила застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у вигляді направлення останнього для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 
Провадження щодо ОСОБА_4 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтвердила те, що угода була укладена за її ініціативою.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується посередньо, займається веденням домашнього господарства.
Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Враховуючи, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, її умови відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, ініціатором угоди є потерпіла, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити та визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, і відбуваються не більш як чотири години на день.
Перешкод для призначення узгодженого сторонами угоди вищезазначеного покарання обвинуваченому суд не вбачає.
Частинами 1, 3 ст. 91-1 КК України встановлено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Враховуючи фактичні обставини скоєння злочину та тривалість скоєння домашнього насильства щодо потерпілої, з метою формування в обвинуваченого нової моделі поведінки, яка буде неагресивна та базуватиметься на принципах гендерної рівності та поваги до прав людини, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу у вигляді направлення його для проходження програми для кривдників строком на три місяці, про що також зазначили сторони в укладеній ними угоді про примирення.
Застосування щодо обвинуваченого такого обмежувального заходу у сукупності з зазначеним покаранням сприятиме виправленню останнього та запобіганню у майбутньому повторного вчинення ним зазначених протиправних дій.
Речові докази - два DVD+R диски належить залишити у матеріалах досудового розслідування.
Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.
Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 21 квітня 2026 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Строк відбуття покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання. 
Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, а саме направити його для проходження програми для кривдників строком на три місяці.
Речові докази - два DVD+R диски залишити у матеріалах досудового розслідування. 
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5 - 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 6 - 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Головуючий: 	  	ОСОБА_1